23.03.2026

Справа № 720/70/26
Провадження № 2-о/720/80/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року       Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Княгницької Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, - 

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 , який постійно проживав по АДРЕСА_1 . Він здійснював догляд за померлим дідом та проживав разом із ним, залишаючись бути зареєстрованим по АДРЕСА_1 . Крім того, в свідоцтві про народження батька заявника, в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 та свідоцтві про право на спадщину на житловий будинок допущено помилку в написанні прізвища його батька (діда заявника), а саме вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Просив встановити юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час смерті останнього, факт родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, оскільки визнання вказаного юридичних фактів необхідно йому для оформлення спадщини після смерті діда. 
Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив розглянути справу у його відсутності. 
Представник заінтересованої особи Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, надавши клопотання, в якому заяву визнав та просив розглянути справу у його відсутності.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали суду, що заявник являється онуком померлого ОСОБА_2 та останній здійснював догляд за ним, вони проживали разом.
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 являється рідним дідом заявника по лінії батька ОСОБА_7 , однак при оформленні свідоцтва про народження батька заявника в графі «Батьки» прізвище батька помилково було записано « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ». 
Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного станку про народження батька позивача ОСОБА_7 № 00033294853 від 22 жовтня 2021 року, свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 від 28 листопада 1979 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 09 серпня 2004 року та іншими матеріалами справи. 
Крім того, при видачі померлому ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в . АДРЕСА_1 , виданого після смерті його дружини ОСОБА_10 , зареєстрованого за № 1567 була допущена помилка в написані прізвища спадкоємця, а саме вказано « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_9 ».
Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованого за № 1567, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 09 серпня 2004 року та іншими матеріалами справи. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На день його смерті він постійно проживав із заявником у домоволодінні по АДРЕСА_1 , що підтверджується показами свідками допитаними в суді.
Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. 
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.
У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. 
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. 
Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. 
Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього. 
Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. 
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. 
На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити. 
Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 являвся дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , виданого 23 серпня 1991 року після смерті його дружини ОСОБА_11 , зареєстрованого в реєстрі за № 1567. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          Ляху Г.О.