Справа № 201/14841/25
Провадження № 2-о/201/50/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року Соборний районний суд 
міста Дніпра 
у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.
при секретарі Максимовій О.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів неправильності актових записів, -
ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів неправильності актових записів:
-актового запису про народження ОСОБА_2 № 925 від 17.04.1952 року щодо імені матері: « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 »;
-актового запису про смерть № 1199 від 06.09.1988 року щодо прізвища померлої: « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».
В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько — ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_1 є сином померлого, він є спадкоємцем першої черги за законом. 30.07.2019 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяник В.А. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №15/219.
Приватним нотаріусом під час вивчення документів виявлено невідповідність даних, а саме розбіжність в імені матері померлого та відсутність свідоцтва про смерть ОСОБА_7 . Постановою приватного нотаріуса від 03.07.2025 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії — видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова обґрунтована тим, що батько заявника прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не оформив її через розбіжності в документах.
Зокрема, встановлено наступні невідповідності:
- в актовому записі про народження батька заявника ім`я матері зазначено як « ОСОБА_3 » , хоча згідно з іншими документами (запис про шлюб, домова книга) її ім`я — « ОСОБА_4 ».
- в актовому записі про смерть баби заявника № 1199 від 06.09.1988 року помилково вказано прізвище « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».
В подальшому, Заявнику було відмовлено у внесенні змін до актових записів у позасудовому порядку. Оскільки встановлення даних фактів має юридичне значення для оформлення спадкових прав , а іншого шляху для виправлення помилок немає , заявник звернувся до суду з даною заявою.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 року справа за указаною заявою передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.
Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
На виконання вимог Ухвали від 25.11.2025, 28 листопада 2025 року від заявника до суду надійшла уточнена заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів неправильності актових записів.
Ухвалою судді від 01 грудня 2025 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі.
23 січня 2026 року представником заявника було подано клопотання про витребування доказів, які мають значення для всебічного і повного розгляду справи, а саме витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяника В.А. належним чином завірену копію спадкової справи № 15/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді від 23 січня 2026 року вказане клопотання було задоволено. Суд постановив витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяника В.А. належним чином завірену копію спадкової справи № 15/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до цієї спадкової справи, окрім заявника ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , до нотаріуса також звернулася і його сестра – ОСОБА_8 , яка подала до суду заяву про те, що вона не заперечує проти задоволення заяви про встановлення фактів, та просила розглядати справу без її участі.
Представник заявника подав до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, заяву про встановлення факту підтримала та просила її задовольнити, інші учасники справи подали до суду заяви про її розгляд у їх відсутність, проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечували.
Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК.
Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до спадкової маси якої входить: домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на підставі правовстановлюючих документів та відомостей, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи.
Оскільки заявник ОСОБА_1 є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (де батьком вказаний ОСОБА_2 ), то відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, він є спадкоємцем першої черги за законом.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Медяник В.А. було заведено спадкову справу № 15/2019.
Однак, при зверненні за видачею свідоцтва про право на спадщину заявник зіткнувся з неможливістю підтвердити родинні зв`язки між спадкодавцем (батьком) та його матір`ю (бабою заявника — ОСОБА_9 ), а також факт її смерті через помилки в актових записах:
1.В актовому записі про народження батька заявника № 925 від 17.04.1952 року ім`я матері вказано « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».
2.В актовому записі про смерть № 1199 від 06.09.1988 року прізвище померлої вказано « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».
Як вже згадано вище, ухвалою суду від 23 січня 2026 року за клопотанням представника заявника було витребувано копію спадкової справи № 15/2019 для підтвердження обставин, на які посилається заявник.
Враховуючи викладене, встановлення факту неправильності вказаних актових записів є необхідним для реалізації заявником його права на спадкування нерухомого майна.
Судом також встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України), виданим Дніпровським ВДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.05.2025 року за № 00051063932, підтверджуються відомості про походження ОСОБА_2 .
Однак, у зазначеному витягу, який сформовано на підставі актового запису про народження № 925 від 17.04.1952 року, ім`я матері дитини вказано як « ОСОБА_3 », що суперечить іншим наявним у справі доказам (домовій книзі, актовому запису про шлюб та правовстановлюючим документам на нерухомість), де вона зазначена як « ОСОБА_4 ».
Як вже згадано вище, оскільки ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , він є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.
04 червня 2025 року Заявник отримав відмову Дніпровського ВДРАЦС у внесенні змін до актового запису про народження № 925 від 17.04.1952 року та актового запису про смерть № 1199 від 06.09.1988 року через відсутність підстав. Дана відмова підтверджується відповідним Висновком органу ДРАЦС.
Згідно з текстом вказаного Висновку, для з`ясування правильного написання імені та прізвища матері спадкодавця було направлено запити до архівних установ. Однак, згідно з отриманими відповідями, книги реєстрації актів цивільного стану за необхідні роки (зокрема, по м. Дніпру за період 1920-х років) на державне зберігання не надходили або збереглися частково, що унеможливлює підтвердження даних у позасудовому порядку. Тобто актові записи, які є першоджерельними документами для підтвердження відомостей про особу ( ОСОБА_9 ), відсутні або містять помилки, які не можуть бути усунуті органами ДРАЦС.
03 липня 2025 року Заявник звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Медяника В.А. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_2 . Постановою нотаріуса від 03.07.2025 року Заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через невідповідність даних в документах, що підтверджують родинні відносини та факт смерті правопопередників.
Надаючи оцінку встановленим фактам, та аналізуючи доводи заявника, суд виходить з того, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, шлюб (частина друга статті 49 ЦК України).
Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.
Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлена рішенням суду. Із урахуванням того, що заявник вправі обрати спосіб захисту своїх прав та інтересів, дана заява підлягає розгляду за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства.
Отже, єдиним шляхом захисту прав ОСОБА_1 є встановлення факту неправильності в актових записах у судовому порядку.
Встановлення вказаних фактів має юридичне значення для заявника, оскільки необхідно для реалізації його права на оформлення спадщини після смерті його батька, ОСОБА_2 , та опосередковано підтверджує правонаступництво щодо майна його баби, ОСОБА_9 .
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених дослідженими судом доказами (зокрема, спадковою справою № 15/2019, витребуваною у нотаріуса Медяника В.А., та витягами з ДРАЦС).
Таким чином, аналіз приведених вище доказів у їх сукупності вказує на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності запису в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 76, 81, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, – 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення фактів неправильності актових записів – задовольнити.
Встановити факт неправильності актового запису про народження ОСОБА_2 №925 від 17.04.1952 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №925 від 17.04.1952 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області – замінити ім`я матері з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Встановити факт неправильності актового запису про смерть №1199 від 06.09.1988 року, складений Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
Внести зміни до актового запису про смерть №1199 від 06.09.1988 року, складеного Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області - замінити прізвище « ОСОБА_5 » на ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          С.С. Федоріщев