Справа № 592/15730/25 
Номер провадження 22-ц/816/1854/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Замченко А.О. (суддя-доповідач),
суддів – Петен Я.Л., Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
у присутності представника відповідачів – адвоката Кучменка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Приватного підприємства «Гіперіон 17»
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2026 року в складі судді Алфьорова А.М., постановлену в м. Суми (повний текст виготовлено 17 лютого 2026 року)
у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Гіперіон 17» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
в с т а н о в и в :
29.09.2025 ПП «Гіперіон 17» звернулося до ТОВ Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі від 23.11.2023, укладеного між ТОВ Фірма «Корал» і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , застосування наслідків недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації речового права власності на будівлю магазину по продажу автозапчастин та непродовольчих товарів загальною площею 72,3 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2827725859080 та речового права оренди земельної ділянки площею 0,0068, кадастровий номер земельної ділянки 5910136600:11:003:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2415889559101 за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Ухвалою Ковпаківського районний суд м. Суми від 17.02.2026 закрито провадження в цивільній справі за позовом ПП «Гіперіон 17» до ТОВ Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд роз`яснив ПП «Гіперіон 17», що на підставі ч. 1 ст. 256 ЦПК України розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Сумської області.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ПП «Гіперіон 17» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу повернути до місцевого суду для подальшого розгляду по суті.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ПП «Гіперіон 17» звернулося з позовом у порядку, визначеному ЦПК України, до Ковпаківського районного суду м. Суми вдруге після того, як ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2025 було відмовлено у відкритті провадження в справі №592/10570/25 з тієї ж підстави: незважаючи на те, що в оспорюваному правочині - договорі купівлі-продажу покупці зазначені як громадяни - фізичні особи, але в той же час вони зареєстровані фізичними особами-підприємцями. Підприємство звернулося з аналогічним позовом до Господарського суду Сумської області, але ухвалою від 18.07.2025 у справі №920/1049/25 у відкритті провадження було відмовлено з огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу неіснуючої в природі будівлі, за яким покупцями є фізичні особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та просить застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації речового права власності на будівлю та речового права оренди земельної ділянки, які зареєстровані за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , тобто фактично ставить питання припинення права власності на нерухоме майно двох фізичних осіб за відсутності наявності господарських правовідносин між позивачем та зазначеними фізичними особами. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 18.07.2025 у справі №920/1049/25 ПП «Гіперіон 17» оскаржив в апеляційному порядку, але постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 ухвала про відмову у відкритті провадження в справі була залишена без змін. Представник відповідачів, подавши клопотання про закриття провадження в справі, послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2023 у справі №906/1403/21 і стверджував, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду мають пріоритет перед правовими висновками, які містяться в інших постановах Верховного Суду в подібних судових спорах.
Як слідує зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, прийнявши оскаржувану ухвалу про закриття провадження в справі, суд першої інстанції проігнорував обставини та факти, встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 у справі №920/1049/25, зокрема, що предметом купівлі-продажу майна є не існуюча в природі будівля, що свідчить про фіктивність договору, та правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах у справі №910/15184/21 (910/8287/22) від 23.05.2024, у справі №910/14795/21 від 08.09.2022 та Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18. Крім того, при вирішенні клопотання представника відповідачів про закриття провадження в справі, суд першої інстанції взагалі не знайомився зі змістом постанови Верховного Суду в справі №906/1403/21 від 21.03.2023, зі змісту якої слідує, що спір стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення в процесі приватизації за позовом прокурора в інтересах держави, тобто в даній справі в договорі купівлі-продажу нежитлового приміщення існував у природі об`єкт договору, на відміну від нашого судового спору.
24.03.2026 представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 – адвокат Кучменко С.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Інші учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.
У судове засідання представники ПП «Гіперіон 17», Сумської міської ради не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі (том 2 а. с. 103, 105).
Представник ТОВ Фірма «Корал», Селезньов Є.С., Суходуб Є.О. у судове засідання також не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (том 2 а. с. 96, 96, 99, 102). Про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Кучменка С.В., який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.11.2023 між ТОВ Фірма «Корал» і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу будівлі, на підставі якого товариство продало, а фізичні особи купили по частині будівлі магазину по продажу автозапчастин та непродовольчих товарів під літ «А-П» загальною площею 73,2 м2, які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 5-А, розташованій на земельній ділянці Сумської міської ради загальною площею 0,1168 га, кадастровий номер 5910136600:11:003:0012 (том 1 а. с. 11 – 16).
01.07.2025 ПП «Гіперіон 17» звернулося до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ТОВ Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада, в якому просило визнати недійсним вказаний вище договір купівлі-продажу. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2025 у відкритті провадження було відмовлено. Роз`яснено ПП «Гіперіон 17» право звернутися з позовною заявою в порядку господарського судочинства до Господарського суду Сумської області (том 1 а. с. 38 – 41).
23.07.2025 ПП «Гіперіон 17» звернулося Господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада, в якому просило визнати недійсним вказаний вище договір купівлі-продажу. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.07.2025 у відкритті провадження було відмовлено. Роз`яснено ПП «Гіперіон 17» право звернутися з позовною заявою в порядку цивільного судочинства (том 1 а. с. 42 – 44).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.07.2025 залишено без змін (том 1 а. с. 45 – 50).
Постановляючи ухвалу про закриття провадження в справі, місцевий суд виходив з того, що даний спір належить до господарської юрисдикції.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають вимогам закону.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.
Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Така правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №910/14795/21.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №904/2720/22 зазначено, що ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18 та постановах Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №920/277/22, від 10.05.2023 у справі №920/343/22, від 10.05.2023 у справі №920/155/22.
У постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №910/13049/22 вказано, що для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18.
Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (див., зокрема, постанови від 12.10.2022 у справі №183/4196/21, від 08.06.2022 у справі №362/643/21, від 23.11.2021 у справі №641/5523/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №306/2004/15-ц зроблено висновок, що наявність у фізичної особи статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду чи у власність земельної ділянки.
У позовній заяві ПП «Гіперіон 17» вказувало, що він є власником нежитлових будівель і споруд, які розташовані за алресою: АДРЕСА_1 . Нещодавно фізичні особи почали будівництво поряд з його цегляною будівлею, чим порушили правила добросусідства, державні будівельні норми щодо відстаней нового будівництва від існуючих будівель. Згодом підприємству стало відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 24.11.2023 придбали будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_2 . На думку позивача останні зареєстрували право власності на неіснуючий у природі об`єкт, чим змогли уникнути виставляння вільної від забудови земельної ділянки на аукціон у випадку закінчення строку договору оренди. Посилаючись на зазначені обставини, ПП «Гіперіон 17» просило визнати недійсним договір купівлі-продажу будівлі від 24.11.2023 та застосувати наслідки недійсності правочину.
Таким чином, враховуючи те, що предметом спору є цивільно-правовий договір, укладений між юридичною особою та фізичними особами, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Гіперіон 17» задовольнити.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 лютого 2026 року скасувати, а справу за позовом Приватного підприємства «Гіперіон 17» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада, про визнання недійсним договору купівлі-продажу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач – Анна ЗАМЧЕНКО
Судді – Яна ПЕТЕН
Оксана ЧЕРНИХ