провадження № 1-кп/294/74/26
справа № 294/1461/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року     м Чуднів 

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,за участі
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ;
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
потерпілої – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024065470000067 від 16.07.2024 про обвинувачення
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, не утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого неофіційно у приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
13.07.2024 близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння перебував за місцем свого проживання ,а саме в житловому будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , де між ним та його дружиною ОСОБА_5 , тобто особою, з якою він проживає однією сім`єю, і перебував у сімейних відносинах, виникла словесна суперечка, в ході якої у нього виник раптовий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же час, день, місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 умисно наніс один удар лівою ногою в обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця нижньої повіки правого ока, синця правої щоки з переходом на підщелепну ділянку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. 
ІІ. Позиція учасників судового провадження
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений та затверджений прокурором 30.07.2024.
З огляду на обвинувальний акт прокурор вважав встановленим те, що обвинувачений вчинив проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України та, зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, в судовому засіданні просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
В судових дебатах прокурор просив суд призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорював. Надав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному актів, пояснивши, що у липні 2024 року, точно дня та часу не пам`ятає, прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, між ним та його дружиною ОСОБА_5 виникла суперечка, після чого він її ударив, як саме, не пам`ятає, оскількимає контузію після поранення, як розповідала йому сама потерпіла, ногою в обличчя. Щодо міри покарання вважав за можливе понести таке покарання як штраф, оскільки неофіційно працює, дохід має.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, однак зазначила, що на даний час у них хороші відносини, більше такого не повторюється. Вважала за можливим призначення такого виду покарання як штраф.
ІІІ. Межі судового розгляду кримінального провадження
Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини, які не досліджувались судом, в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих особу обвинуваченого даних, речових доказів та судових витрат.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.
ІV. Висновки суду
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. 
V. Мотиви суду при призначенні покарання
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має професійно-технічну освіту, малолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, одружений, працює неофіційно, раніше пртягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог статтей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, наявність пом`якшуючої покарання обставини, наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, який за місце проживання характеризується посередньо, а також його позицію, який вину визнав, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.
Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередженню вчинення нових злочинів. 
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України судом не встановлено.
VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався та підстав для обрання судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 65-67, 70, 75, 76, 368-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя     ОСОБА_6