Справа № 214/8408/25
2/212/724/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив таке.
До суду звернулася представник позивача Літовченко О.О. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. 
У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідач правом подання відзиву не скористався; 28.11.2025 року на адресу суду від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи, де він повідомив суд про те, що перебуває на військовій службі та надав докази на підтвердження цієї обставини; просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням у зоні бойових дій та бажанням бути присутнім у залі судового засідання. Суд після цього неодноразово відкладав розгляд справи, однак відповідач так і не з`явився до суду. Будь-які інші заяви, клопотання від відповідача не надходили.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. 
Позиції сторін.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27.01.2025-100002437 від 27.01.2025 року у розмірі 88 450,00 грн та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн судового збору.
Позов обґрунтував таким. Між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 27.01.2025 року було укладено кредитний договір № 27.01.2025-100002437, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 29 000 грн шляхом відкриття кредитної лінії строком на 140 днів зі сплатою відсотків за його користування, які позичальник мав сплатити відповідно до графіку платежів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав повною мірою. У зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на дату звернення позову відповідач має заборгованість 88 450,00 грн, яка складається з: 29 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 40 600 грн – заборгованість за нарахованими відсотками, 4 350,00 – комісія, 14 500,00 грн – неустойка.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
27 січня 2025 року о 18:40 год між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 шляхом накладення електронного цифрового підпису (одноразового ідентифікатора) укладено кредитний договір № 27.01.2025-100002437 шляхом підписання заявки Кредитного договору (наявні Паспорт споживчого кредиту, Оферта, Акцепт, Заявка кредитного договору, Інформаційне повідомлення позичальника; а. с. 29-45), за умовами якого кредитор зобов`язався надати боржнику кредит у сумі 29 000 грн шляхом відкриття кредитної лінії строком на 140 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; дата повернення кредиту: 15.06.2025. Загальні витрати за кредитом становлять 33 465,53 грн. Згідно з п. 4.1. Пропозиції про укладення договору спосіб надання коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5375-41ХХ-ХХХХ-9454 (а. с. 34). Аналогічні реквізити платіжного засобу зазначені у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (а. с. 42).
До позову серед доказів надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а. с. 28), згідно з якою було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.01.2025 о 18:41:23 на суму 29 000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 636200330, призначення платежу: видача за договором кредиту № 27.01.2025-100002437.
До позову також додано Довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено про заборгованість відповідача та її складові (а. с. 17).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 
Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з п. 1-1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Отже, обов`язок повернення кредиту та сплати процентів пов`язується з обставиною надання такого кредиту та є наслідком отримання позичальником коштів та користування ними. Відповідно, ця обставина має бути доведеною (або визнаною іншою стороною, що звільняє від обов`язку доведення).
Щодо тіла кредиту та відсотків
На підставі наданих позивачем доказів суд вважає доведеною обставину укладання кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, заявленому позивачем. 
Вирішуючи питання про стягнення процентів, суд враховує таке. 
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Водночас частина 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) – штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідач подав до суду заяву, якою, зокрема, просив долучити до матеріалів справи Довідку військової частини від 20.11.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 03.03.2022 року по теперішній час, Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а. с. 67-70).
Суд встановив, що кредитний договір укладено 27.01.2025 року, дата повернення кредиту – 15.06.2025 року. Отже, з наданих матеріалів вбачається, що кредитне зобов`язання у відповідача виникло та повинно виконуватися під час проходження останнім військової служби. За таких обставин суд застосовує положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та дійшов висновку про те, що у задоволенні вимог про стягнення нарахованих процентів за користування кредитом та неустойки – слід відмовити.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в силу прямої норми закону умова кредитного договору про сплату неустойки не може бути застосована, а нарахована позивачем неустойка має бути списана; вимога про стягнення такої неустойки є неправомірною.
Щодо комісій. 
Право нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 4 350,00 грн передбачено п. 7 Заявки кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції, графіком платежів, який є частиною зазначених документів.
Законом України «Про споживче кредитування» визначено можливість встановлення комісії, пов`язаної з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (ст. 8). 
Отже, наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення комісії пов`язаної з наданням кредиту у заявленому розмірі.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 913,49 грн.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 33 350,00 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят грн 00 коп) гривень, що складається з: 29 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4 350,00 грн – заборгованість за комісією, пов`язаною з наданням кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 913,49 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ: 37356833, юридична адреса: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 20 квітня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець