Справа № 505/588/25 
Провадження № 2/505/1231/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Івінського О.О.
секретаря судового засідання – Шершун О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про виділення в натурі майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 14 лютого 2025 року звернулась до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок «В,в», загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., сараї літ. «Х,С,К1,Л», виділити в окрему земельну ділянку та надати нову поштову адресу: АДРЕСА_2 .
Свої вимоги мотивувала тим, що їй, на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2009 року (справа № 2-1806/2009), належить на праві приватної спільної часткової власності 36/100 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Другий співвласник вищевказаного домоволодіння – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений вище об`єкт нерухомого майна складається з: житлових будинків літ. «А,а», загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., літ. «В,в», загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., сараї літ. «Х,С,К1,Л,Ж», вбиральня літ. «Г», огорожа № 1. Приміщень, якими вони користуються спільно - немає. Тому вважає, що вона як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна, проте не має змоги, з метою здійснення виділення в натурі часток із спільної часткової власності в позасудовому порядку, звернутися до співвласника, оскільки він помер раніше, ніж позивач набула права власності на свою частку у спільному майні. А після смерті співвласника ОСОБА_2 право власності на належну йому частку ніхто не вступав.
За таких обставин позивач з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку в зв`язку чим і вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності.
Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надали заяву в якій просили розгляд справи проводити за відсутності представника за наявними матеріалами справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належать: 36/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2009, справа № 2-1806/2009, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2009 року за № 24017490 виданим Комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
Інші 64/100 частини житлового будинку, що розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2003 (справа № 2-1330/2003) зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою про зареєстровані права власності на нерухоме майно виданою КП «Інвентаризатор» за № 450 від 28.11.2025.
ОСОБА_2 у віці 63 років помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Котовську Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.09.2005, актовий запис № 450. 
У відповідності до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 4 від 14.01.2025 року, враховуючи технічну можливість і фактичне користування житловим будинком, запропоновано наступний варіант виділу частки: ОСОБА_1 - житловий будинок «В,в», загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., сараї літ. «Х, С, К1, Л», виділити в окрему земельну ділянку та надати нову поштову адресу: АДРЕСА_2 . 
Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарчими (допоміжними) будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , який виготовлено станом на 14.01.2025 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано ОСОБА_1 , за нею значиться житловий будинок «В,в», загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., сараї літ. «Х, С, К1, Л».
Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.
Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.
Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з ч.1, 2, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до ч.1,2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.
Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.
У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р.
Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 року у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016 року, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16.
Згідно з ч.1ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до п.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.
Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте відповідач помер, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263–265 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити.
Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на житловий будинок «В,в», загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., сараї літ. «Х,С,К1,Л», виділити в окрему земельну ділянку та надати нову поштову адресу: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України. 
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. 

Суддя     О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.