Справа № 163/244/26
Провадження № 3/163/237/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року         місто Любомль
Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.
з участю секретаря Голядинець О.В.,
захисника Кулі В.С. в режимі відеоконференції,
розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 575628 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 06 грудня 2025 року о 00:54 год. по вулиці Володимирській в місті Любомль в порушення п.2.9.а. Правил дорожнього руху керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2  в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 

У судовому засіданні захисник Куля В.С. не заперечив проти розгляду справи за відсутності підзахисного ОСОБА_1 та висловив правову позицію про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Надав пояснення аналогічні змісту свого письмового клопотання про закриття адміністративного провадження, яке підтримав повністю, з наведених у ньому підстав, та просив його задовольнити.

Дослідженням доказів суд дійшов таких висновків.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Доказами винуватості до протоколу додано роздруківку з алкотесту Драгер, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зобов`язання до протоколу не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, витяг з бази даних про посвідчення водія ОСОБА_1 , направлення на медичний огляд водія транспортного засобу, результат токсикологічного дослідження №3101 з результатом 0,8 проміле, висновок щодо результатів медичного огляду, відеозапис події.
Із відеозапису вбачається факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Hyundai Tucson» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2  та подальшого його зупинки поліцейськими, що не заперечується і стороною захисту.
З відеозапису події встановлено, що 06.12.2025 року вищевказаний автомобіль було зупинено о 00:54 годині, тобто в період дії комендантської години.
В ході спілкування з водієм у інспектора поліції виникли підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній погодився.
Огляд за допомогою приладу Drager показав результат 1,08 ‰.
На запитання щодо згоди з результатами проведеного огляду ОСОБА_1 відповів незгодою. У зв`язку із чим поліцейські роз`яснили йому право пройти огляд у найближчому медичному закладі, на що останній погодився, в результаті чого його було доставлено в КНП Любомльське ТМО Любомльської міської ради для проведення такого огляду, де в останнього було відібрано зразки крові для проведення токсикологічного дослідження. 
За результатами токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_1 виявлено етанол в концентрації 0,8 проміле.
На підставі чого лікарем зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 06 грудня 2025 року у його матері стався інсульт (інфаркт). У зв`язку з цим його знайомий ОСОБА_1 , який мав посвідчення водія, погодився надати допомогу та здійснити її транспортування до лікарні, оскільки, зі слів свідка, ситуація була невідкладною та становила загрозу для життя і здоров`я останньої. Після доставлення матері до реанімаційного відділення лікар повідомила про необхідність термінового надання попередньої медичної документації щодо її обстеження та лікування, зокрема з огляду на те, що раніше їй проводилось лікування, у тому числі стентування. Зі слів свідка, цього ж дня він вже двічі викликав бригаду екстреної медичної допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері. У зв`язку з цим він разом із ОСОБА_1 поїхали з лікарні за місцем проживання з метою отримання зазначених документів та їх подальшого доставлення до медичного закладу.
Свідок також показав, що йому не було відомо про можливе перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; за зовнішніми ознаками останній виглядав тверезим, будь-яких ознак сп`яніння не проявляв.

Що стосується доводів захисту про незаконність зупинки транспортного засобу під час дослідження матеріалів справи встановлено таке.
Відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію», поліція наділена повноваженнями застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортного засобу.
Неповідомлення водієві причини зупинки саме по собі не свідчить про її протиправність, якщо з об`єктивних обставин справи вбачається, що така зупинка здійснена в межах наданих законом повноважень та переслідувала легітимну мету. Водночас обов`язок повідомити причину зупинки має процедурний характер і його недотримання, за відсутності інших істотних порушень, не нівелює правомірність застосованого превентивного заходу.
Таким чином, у межах здійснення превентивної діяльності, спрямованої на забезпечення публічної безпеки, поліцейські мають право зупиняти транспортні засоби, а формальне неповідомлення причини зупинки не є безумовною підставою для визнання такої зупинки незаконною, якщо вона об`єктивно відповідала вимогам закону та обставинам конкретної ситуації.
За обставинами цієї справи, підставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є очевидною з огляду на конкретні обставини, а саме: подія мала місце у нічний час - о 00 год. 54 хв. 06 грудня 2025 року, тобто в період дії комендантської години в умовах дії правового режиму воєнного стану, що об`єктивно передбачає підвищений контроль за дотриманням вимог комендантської години.
Незважаючи на те, що працівниками поліції безпосередньо не було повідомлено водієві причину зупинки, суд враховує, що і сам ОСОБА_1 як військовослужбовець прикордонної служби обізнаний із особливостями правового режиму та можливими підставами для зупинки транспортних засобів у зазначений час доби.
Під час зупинки транспортного засобу ні водій, ні пасажир не повідомляли працівників поліції про будь-які обставини, пов`язані з необхідністю термінового транспортування документів, у зв`язку з перебуванням матері пасажира - ОСОБА_2 у реанімаційному відділенні. Вказана інформація стала відомою лише з телефонної розмови ОСОБА_2 , яка відбувалася у лікарні під час освідування ОСОБА_1 в присутності працівників поліції в режимі гучного зв`язку.
Оцінюючи наведені обставини, суд виходить із того, що ОСОБА_2 мав реальну можливість самостійно вжити заходів для доставки необхідних документів. Натомість очікування водія, який на той момент вже був доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про відсутність невідкладності. 
Більше того, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює підвищену небезпеку як для самого водія, так і для пасажирів та інших учасників дорожнього руху.
З дослідженого відеозапису також вбачається, що працівник поліції одразу після отримання інформації про перебування матері ОСОБА_2 у реанімаційному відділенні запропонував допомогу у вирішенні питання, пов`язаного з необхідністю доставки осіб чи відповідних документів. Зазначені обставини додатково спростовують доводи про безвихідність ситуації та відсутність альтернативних способів її вирішення.

Щодо доводів про неправильне зазначення прізвища у висновку медичного огляду, суд зазначає таке.
Із відеозапису беззаперечно встановлено, що саме ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до КНП «Любомльське ТМО» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Під час проведення огляду в лікувальному закладі за допомогою спеціального технічного засобу двічі був зафіксований результат 0,5 ‰, після чого, задля усунення сумнівів лікаря, було відібрано зразки крові для проведення токсикологічного дослідження.
Згідно з висновком токсикологічного дослідження №31 встановлено наявність алкоголю в крові у концентрації 0,8 ‰. При цьому вказано, що дослідження проведено за направленням №50 від 06 грудня 2025 року, а відбір крові здійснено того ж дня.
Разом з тим у зазначених документах прізвище особи вказано як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ». 
Оцінюючи цю обставину, суд виходить із сукупності доказів, зокрема відеозапису, даних про час, місце та підстави проведення огляду, а також номеру акта медичного огляду.
З відеозапису вбачається, що працівник поліції уточнював у лікаря номер акта медичного огляду, на що остання повідомила номер 152. Саме під цим номером у матеріалах справи наявний відповідний акт, який, незважаючи на розбіжність у написанні прізвища, за всіма іншими ідентифікуючими ознаками стосується саме ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначена розбіжність у написанні прізвища має технічний характер, не впливає на зміст і достовірність висновку медичного огляду та не спростовує факту перебування саме ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд виснуває, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначене у своїй сукупності підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер правопорушення, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого порушника, так і для інших учасників дорожнього руху та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з позбавленням права керування.
Згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA588999980313050149000003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху"). 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять гривень) 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУК у Волин.обл/м.Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050").
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Несплата штрафу є підставою для примусового виконання постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складення повного тексту постанови 14.04.2026.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області         С.А. Шеремета