Справа № 127/36997/25 
Провадження № 33/801/248/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
20 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Дениса Борисовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2026 року, якою адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею КпАП України закрито на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КпАП України, - 
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 518445, 20 листопада 2025 року о 13-25 год в. м. Вінниці по вул. Привокзальна, 34 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки та здійснюючи розворот ліворуч не зайняв відповідного крайнього положення на проїжджій частині, а саме лівого положення, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Опель Астра, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_3 порушив п. 2.3 б і 10.4 ПДР України.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2026 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України ОСОБА_3 закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Не погодившись із судовим рішенням, інший учасник ДТП ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Конюшка Д.Б., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що саме з вини ОСОБА_3 сталась ДТП, оскільки останнім порушено вимоги п. 10.4 ПДР, що підтверджується схемою на якій відображено механізм зіткнення та наявність пошкоджень транспортних засобів. 
Крім того в апеляційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_4 отримав лише 16.02.2026 року.
Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні з розгляду справи 21 січня 2026 року, повний текст постанови судом в цей день виготовлений не був, і сторонам не вручався. За даними Електронного суду файл з текстом документа доставлений до електронного суду 23.01.2026, а інформація про нього – 26.01.2026. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які дані про отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності чи потерпілим копії повного тексту постанови. 
З огляду на те, що за твердженням самого потерпілого, він ознайомився з повним текстом постанови лише 16 лютого 2026 року, причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2026 року. 
В судовому засіданні представник потерпілого - адвокат Конюшко Д.Б. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених в ній, та просив задовольнити. 
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представник адвокат Панасюк К.Ю. заперечили проти вимог апеляційної скарги.
ОСОБА_3 пояснив, що на його думку ДТП сталося через перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, зайняття ним лівої смуги для руху за наявності вільної правої, а також у зв`язку з тим, що він не надав йому можливості завершити маневр, хоча мав таку можливість. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положення статті 7 КпАП України передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
В протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказані пункти ПДР України, які на думку особи, що складала протокол, призвели до ДТП тягнуть відповідальність за статтею 124 КпАП України. 
Не перевіряючи зазначених обставин, суд першої інстанції вдався до аналізу дій іншого водія і їх відповідності ПДР України й дійшов висновку про наявність вже в його діях порушення п. 12.3 ПДР України. 
Згідно з п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Проте згідно з поясненнями як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого, механізм розвитку ДТП геть інший: ОСОБА_3 на автомобілі Форд Фокус увімкнувши лівий покажчик повороту рухався попереду автомобіля Опель Астра під керуванням ОСОБА_1 . Маючи намір здійснити розворот, ОСОБА_3 належало виконати п. 10.4 ПДР України, відповідно до якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. 
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині – і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. 
Згідно з Схемою місця ДТП зіткнення сталося на крайній лівій смузі попутного напрямку руху, контакт відбувся між передньою правою частиною автомобіля Опель Астра та лівою задньою частиною автомобіля Форд Фокус. Обидві сторони стверджують, і це підтверджується об`єктивними даними, що в момент зіткненні автомобіль Форд Фокус знаходився під кутом приблизно в 45 градусів до проїзної частини, тобто перетинав траєкторію руху автомобіля Опель Астра, створивши в такий спосіб аварійну ситуацію, яка і призвела до ДТП.
Схемою також спростовуються посилання ОСОБА_3 на те, що інше авто нібито істотно перевищило швидкість руху, так як гальмівний шлях склав біля 17 метрів. Зазначене не відповідає схемі ДТП, на якій гальмівний шлях такого розміру не позначений. 
Апеляційний суд відкидає також посилання особи, яка притягається до відповідальності і його захисника про те, що він скористався пунктом 10.6 ПДР України, так як у випадку відступлення від вимог пункту 10.4 і виконання розвороту не з крайнього лівого положення, забороняється створювати небезпеку чи перешкоди іншим учасникам руху. 
Отже в діях ОСОБА_3 вбачаються порушення пунктів 2.3 б, 10.4 ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів, що є підставою для відповідальності за статтею 124 КпАП України. 
Зазначені обставини справи і норми закону залишилися поза увагою суду першої інстанції, який дійшов помилкового висновку про винуватість в даному ДТП іншого водія. 
Разом з тим, подія ДТП мала місце в 25 листопада 2025 року, а якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. 
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, зазначене провадження слід закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КпАП України – у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,- 
постановив:
Поновити адвокату Міхасьову Сергію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2026 року .
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Дениса Борисовича задовольнити частковою. 
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2026 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 127/36997/25 щодо ОСОБА_3 за статтею 124 КпАП України закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КпАП України. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя         І.М. Стадник