Справа № 581/98/26 
Провадження № 2/581/153/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 

25 березня 2026 року селище Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
в с т а н о в и в:
Сутність заявлених до суду вимог
У лютому 2026 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 30 січня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №524272-КС-001, який підписаний одноразовим ідентифікатром, а саме 30 січня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про налання кредиту, яку того ж дня остання прийняла (акцепт), на умовах визначених офертою. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 7000 грн 00 коп шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , яка вказана останньою при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% в день, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Зазначав, що свої зобов`язання перед відповідачкою позивач виконав шляхом надання останній кредиту відповідно до умов укладеного кредитного договору. У свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, а лише здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 2100 грн 00 коп, у зв`язку з чим станом на 07 січня 2026 року утворилась заборгованість у розмірі 21537 грн 60 коп, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 6940 грн 00 коп, суми прострочених платежів по процентам у розмірі 10087 грн 60 коп, суми заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦК України та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1010 грн 00 коп. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором №524272-КС-001 від 30 січня 2025 року у розмірі 21537 грн 60 коп, а також судові витрати.
Позиція позивача, відповідача по даній справі та процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді місцевого суду від 19 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачка правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, судом вжито заходів для її повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Ухвала (провадження)» від 19 лютого 2026 року по справі №581/98/26, а також прикріплені файли (за наявності) надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет 21 лютого 2026 року. 
Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Установлені судом фактичні обставини даної справи
30 січня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №524272-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.28-38). 30 січня 2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №524272-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Закону України «Про електронну комерцію», ознайомилася. Повністю і безумовно їх прийняла. Відповідно до п.2 договору споживчого кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7000 грн 00 коп, на засадах строковості, поворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з умовами договору кредиту, строк кредиту становить 24 тижні, стандартна процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 1% в день, коміся за надання кредиту 1400 грн 00 коп, дата видачі кредиту 30 січня 2025 року, дата повернення кредиту 17 липня 2025 року, орієнтовна вартість наданого кредиту становить 17137 грн 54 коп, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 6705,53 процентів, денна процентна ставка становить 0,86 процентів, строк дії договору до 17 липня 2025 року, мета отримання кредиту – для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю, є споживчим кредитом, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 процентів річних від суми заборгованості в силу ст. 625 Цивільного кодексу України. Пунктом 4 кредитного договору встановлений графік платежів, який мала здійснювати ОСОБА_1 для належного виконання умов кредитного договору (а.с.18-27,39-48).
Із візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 30 січня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір №524272-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма). Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6785, 30 січня 2025 року о 12 год 05 хв (а.с.49).
Також 30 січня 2025 року ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредиту, процентні ставки, строки повернення кредитних коштів (а.с.15-17). 
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, а саме, ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7000 грн 00 коп 30 січня 2025 року о 12:05 на банківську картку № НОМЕР_2 , згідно з кредитним договором №524272-КС-001 від 30 січня 2025 року (а.с.51).
Відповідно до анкети клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи – https://my.trozyka.com) виданої ТОВ «Бізнес Позика» від 03 лютого 2026 року, позичальник ОСОБА_1 30 січня 2025 року отримала суму бажаного кредиту у розмірі 7000 грн 00 коп на номер банківської картки № НОМЕР_1 (а.с.50).
Згідно із інформаційною довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором №524272-КС-001 від 30 січня 2026 року про надання кредиту, станом на 02 лютого 2026 року загальна заборгованість за договором становить 21537 грн 60 коп, із них: 6940 грн 00 коп - заборгованість за кредитом, 10087 грн 60 коп – заборгованість по відсотках, 1010 грн 00 коп – заборгованість по комісії, 3500 грн 00 коп – заборгованість по штрафам (а.с.14).
Згідно із розрахунку заборгованості за кредитним договором №524272-КС-001 від 30 січня 2026 року укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 02 лютого 2026 року заборгованість ОСОБА_1 становить 21537 грн 60 коп, яка складається з наступного: 6940 грн 00 коп - заборгованість за кредитом, 10087 грн 60 коп – заборгованість по відсотках, 1010 грн 00 коп – заборгованість по комісії, 3500 грн 00 коп – заборгованість по відсоткам за ст.625 Цивільного кодексу України (а.с.11-13). Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Бізнес Позика» та розпорядження про видачу ТОВ «Бізнес Позика» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с.65,68).
Як вбачається з Витягу із Державного реєстру фінансових установ, ТОВ «Бізнес Позика» є фінансовою установою, перелік фінансових послуг, які може надавати небанківська фінансова установа – надання коштів та банківських металів у кредит (а.с.67).
На виконання вимог ухвали суду AT "ВСТ БАНК" надало інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 , згідно з якою на ім`я ОСОБА_1 у зазначеному банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) та виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 30 січня 2025 року по 17 липня 2025 року, з якої проглядається здійснення різних операцій по руху коштів по вищезазначеному рахунку та отримання 30 січня 2025 року від позивача 7000 грн кредитних коштів (а.с.92,93-108).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Висновки суду по суті заявлених вимог
За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та нормами законодавства про електронну комерцію та про споживче кредитування, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені та штрафу.
Матеріалами справи підтверджується ініціювання ОСОБА_1 укладання кредитного договору, звернулася до ТОВ «Бізнес Позика», зазначаючи бажаний розмір споживчого кредиту, надаючи необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, номер мобільного телефону (а.с.18-48).
Дослідженими у даній справі доказами доведено укладення ОСОБА_1 електронного кредитного договору №524272-КС-001 від 30 січня 2025 року за умовами якого отримала бажаний в ТОВ «Бізнес Позика» кредит в сумі 7000 грн 00 коп. Договір відповідачкою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6785, 30 січня 2025 року о 12 год 05 хв, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, яким передбачені базові процентні ставки, одноразової комісії за надання кредиту, які також підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1895, 30 січня 2025 року.
Із урахуванням наданих позивачем суду відомостей та розрахунків про періодичні нарахування кредитодавцем та часткові періодичні погашення розміру кредитних коштів відповідачкою вбачається часткове неповернення відповідачкою отриманих кредитних коштів, а тому суд уважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 6940 грн 00 коп боргу по тілу кредиту та 9697 грн 60 коп боргу по процентам (з відрахуванням від заявленого розміру 10087,60 грн 390 грн 00 коп проведених ОСОБА_1 проплат по погашенню нарахованої кредитодавцем комісії). 
2. Із приводу позовної вимоги про стягнення суми боргу по відсоткам відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за неналежне виконання грошового зобов`язання у період воєнного стану, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1-3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом норм п.7.5 кредитного договору від 30 січня 2025 року нарахування штрафу є різновидом договірної відповідальності боржника у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 процентів річних від суми заборгованості в силу ст. 625 Цивільного кодексу України.
Ураховуючи те, що з 24 лютого 2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022» за №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та Указу Президента України 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє станом на теперішній час.
Пунктом 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» не мало права нараховувати проценти із застосуванням ст. 625 ЦК України з 28 лютого 2025 року і по 02 лютого 2026 року в розмірі 3500 грн у період дії в Україні воєнного стану ОСОБА_1 , яка прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 30 січня 2025 року, оскільки за законом відповідачка звільнена від такого виду договірної відповідальності, такі кошти в якості заходу цивільної відповідальності для неї не нараховуються та підлягають списанню позивачем, зазначені проценти за своєю суттю є додатковим договірним різновидом відповідальності а порушення відповідачем умов кредитного договору. Тому у задоволенні заявленої вимоги слід відмовити у зв`язку з тим, що вона не грунтується на законі, тобто у зв`язку з її безпідставністю. Аналогічні правові висновки узгоджуються із актуальною судовою практикою суду касаційної інстанції, викладену у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22.
3. Із приводу стягнення з відповідача заборгованості по комісії за видачу кредиту, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У даній справі умовами п. 2.5 кредитного договору від 30 січня 2025 року в якості складової витрат позичальника за кредитом передбачена комісія за видачу кредиту в сумі 1400 грн 00 коп, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Аналіз змісту зазначеного пункту договору підтверджує відсутність визначеного переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з наданням кредиту, їх опису та механізму застосування при виконанні кредитного договору, а також погодження із відповідачем певних видів послуг при укладенні зазначеного договору.
Також, на думку суду, положення договору про надання споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту кредитодавцем є по суті його основним обов`язком за умовами укладеного із споживачем-позичальником договором, а ненарахування оплати за послуги, виконання яких не може здійснюватися за окрему плату при укладеному саме кредитному договорі на споживчі цілі. Також нарахування та порушення до стягнення такого виду комісії з відповідача фактично є стягненням плати зі споживача за дії фінансової установи (товариства) щодо встановлення та виконання правовідносин (укладення та виконання кредитного договору), які в силу закону банк не має права встановлювати.
У силу норм частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд визнає вищенаведені норми кредитного договору нікчемними та, застосовуючи наслідки недійсного правочину, не вбачає підстав для стягнення заявленого до стягнення виду комісії із відповідача на користь позивача. Із огляду на вищенаведене у задоволенні цієї вимоги слід відмовити у зв`язку із її безпідставністю.
Вищевказані висновки суду узгоджуються із наближеними правовими позиціями суду касаційної інстанції, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, у постановах Верховного Суду від 14 травня 2025 року у справі № 750/11580/21, від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22, від 19 листопада 2025 року у справі № 523/9452/14-ц.
4. Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування вищевказаними грошовими коштами є частково порушеними і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.
Розподіл судових витрат по справі
На підставі ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 77 % від заявлених у позові у сумі 2050 гривень 05 копійок.
Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №524272-КС-001 від 30 січня 2025 року в розмірі 16637 (шістнадцять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 60 (шістдесят) копійок, із них: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 6940 (шість дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, сума прострочених платежів по відсоткам – 9697 грн 60 коп (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення з ОСОБА_1 боргу по процентам відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України та боргу по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2050 гривень 05 копійок повернення судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239).
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ). 
Повний текст рішення суду складено 25 березня 2026 року.  

Суддя Д. В. Бутенко