П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/7667/25 	

Перша інстанція: суддя Караван Р.В.,
повний текст судового рішення
складено 09.10.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття додаткового рішення у справі до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі – ВЧ) та просила:
- визнати протиправними дії ВЧ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, премії, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 “ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі Постанова №704) (в редакції чинній з 29.01.2020 року);
- зобов`язати ВЧ здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, премії, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2020 рік” станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2021 рік” станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2022 рік” станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2023 рік” станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року – скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволено.
До суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року.
З матеріалів справи вбачається, що вказаною постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду дійсно не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Апеляційним судом встановлено, що за подання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн що підтверджується квитанцією від 11.03.2025 року.
Також, за подання апеляційної скарги до суду апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 816,80 грн, згідно квитанції від 26.10.2025 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.
Розмір витрат, які сторона сплатила, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, у відповідності до вимог п. 7 ст. 139 КАСУ.
Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена та були повністю задоволені позовні вимоги, апеляційний суд доходить до висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області шляхом стягнення коштів у розмірі: 3 028 грн.
Керуючись статтями 4, 132, 134, 139, 194, 252 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання щодо судових витрат – задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Г.В. Семенюк