КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5705/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області:
- №000043592404 від 17.04.2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 569 954,21 грн., з яких 2 059 016,41 грн. основного платежу та 510 937,80 грн. штрафних санкцій;
- №000043652404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 214 384,96 грн., з яких 171 584,70 грн. основного платежу та 42 800,26 грн. штрафних санкцій;
- №Ф-000043622404 від 17.04.2025 року, якою вимагається сплатити 224 802,38 грн. заборгованість з єдиного внеску;
- №000043672404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 112 257,01грн.;
- №000043632404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 868 325 грн., з яких 2 294 660 грн. основного платежу та 573 665 грн. штрафних санкцій;
- №000043642404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1 020 грн., внаслідок не надання книги обліку доходів та витрат;
- №000043582404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 23,03 грн., внаслідок порушення граничних строків сплати податкових зобов`язань з земельного податку;
- №000043602404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 7 365,38 грн., з яких 4 097,78 грн. основного платежу, 3 181,50 грн. штрафних санкцій та 86,10 грн. пені;
- №000043662404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 3 432 грн., внаслідок не реєстрації в ЄРПН податкових накладних;
- №000043612404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 340,00 грн., внаслідок порушення п.63.3 ст.63 ПКУ.
В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено про порушення порядку проведення перевірки та не відповідність висновків контролюючого органу в частині описаних порушень.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Ухвалою судді Пасічника Ю.П. від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Згідно з ч.1, 2 ст.35 КАС України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи. У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
На підставі розпорядження №328 від 16.12.2025 р. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 340/5705/25, в результаті якого справу передано на розгляд судді Петренко О.С.
Ухвалою судді від 19.12.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 19.01.2026.
Ухвалою суду від 19.01.2026 закрито підготовче провадження в справі.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, які викладені в позовній заяві, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до клопотань представників сторін, розгляд справи зі стадії дослідження письмових доказів вирішено проводити в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що, згідно відомостей про державну реєстрацію платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , внесені Кропивницької міською радою до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 21.02.2006, номер запису реєстрацію 24440000000006853, код основного виду економічної діяльності 46.73- оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Взято на облік в контролюючому органі 22.02.2006 за №1954, станом на 04.02.2025 перебуває на обліку в Кропивницькій ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області.
На підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75. пункту 77.1. пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 29.01.2025 № 134-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 " та плану - графіка проведення планових виїзних перевірок, проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово – господарської діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – єдиного внеску) за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта (довідки).
Копію наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки від 29.01.2025 року №134-п та повідомлення про проведення документальної планової перевірки від 29.01.2025 №89/11-28-24-04/ НОМЕР_1 направлено платнику податків засобами поштового зв`язку та отримано платником податків 05.02.2025 року.
Направлення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 11.02.2025 року №370, №369 на проведення документальної планової виїзної перевірки та службові посвідчення осіб, які зазначені в ньому пред`явлене позивачу особисто під підпис 12.02.2025 року.
Термін проведення перевірки згідно з наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області становив 10 робочих днів з 12.02.2025 по 25.02.2025 року.
Перевірку проведено з відома та в присутності фізичної особи – платника податків ОСОБА_1 .
За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт 04.03.2025 № 2146/11-28-24-04/2926419652 та встановлено порушення:
- пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2 059 016,40 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: 2018 рік на суму 238624,56 грн., 2019 рік на суму 983732,89 грн., 2020 рік на суму 13725,20 грн., 2021 рік на суму 1540,00 грн., 2022 рік на суму 3064,26 грн., 2023 рік на суму 818329,50 грн.;
- підпункту 1.1 – 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 171584,70 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: 2018 рік на суму 19885,38 грн., 2019 рік на суму 81977,74 грн., 2020 рік на суму 1143,77 грн., 2021 рік на суму 128,33 грн., 2022 рік на суму 255,35 грн., 2023 рік на суму 68194,13 грн.;
- пункту 185.1, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 «г» статті 198 ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2294659 грн., в т.ч. за звітні податкові періоди: грудень 2018 року на суму 265138 грн., травень 2019 року на суму 1260 грн., липень 2019 року на суму 1417 грн., грудень 2019 року на суму 1093037 грн., грудень 2020 року на суму 15250 грн., грудень 2021 року на суму 1711 грн., грудень 2022 року на суму 3405 грн., січень 2023 року на суму 4187 грн., грудень 2023 року на суму 909255 грн.;
- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 224802,38 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 84126,46 грн., за 2019 рік на суму 123941,40 грн., за 2020 рік на суму 15292,67 грн., за 2021 рік на суму 1441,85 грн.;
- пункту 63.3 статті 63 ПК України, в частині неподання відомостей про об`єкти оподаткування до контролюючого органу щодо нежитлових приміщень (офіс, бокс), частини площі для відстою автомобілів, орендованих автотранспортних засобів;
- підпункту 16.1.5, підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 ПК України, в частині не надання на перевірку книги обліку доходів і витрат фізичної особи – підприємця;
- підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення», підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, в частині неповної сплати (перерахування) військового збору із заробітної плати найманих працівників на загальну суму 4097,78 грн.;
- пункту 201.1, пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201, пункту 69.1 статті 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 2294659 грн., в т.ч. за звітні податкові періоди: грудень 2018 року на суму 265138 грн., травень 2019 року на суму 1260 грн., липень 2019 року на суму 1417 грн., грудень 2019 року на суму 1093037 грн., грудень 2020 року на суму 15250 грн., грудень 2021 року на суму 1711 грн., грудень 2022 року на суму 3405 грн., січень 2023 року на суму 4187 грн., грудень 2023 року на суму 909255 грн.;
- пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статті 36, пункту 57.3 статті 57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань з земельного податку за 2021,2022 рік;
- пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статі 36, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 ПК України, в частині несвоєчасності та повноти сплати податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2018- 2023 рік4
- пункту 31.1. статті 31, пункту 36.1 статі 36, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 ПК України, в частині несвоєчасності та повноти сплати податкового зобов`язання з військового збору за 2018-2023 рік.
Акт перевірки направлено платнику податків засобами поштового зв`язку та отримано платником 11.03.2025 року.
ОСОБА_1 , не погодившись з висновками акту перевірки, подав до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення 25.03.2025 року № 25-03/25 (вх. від 25.03.2025 №11378/6).
Комісією з питань розгляду заперечень ГУ ДПС у Кіровоградській області розглянуто заперечення позивача, обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, та прийнято рішення про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01.04.2025 № 328-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 " головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Кіровоградській області Сулімою Світланою, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово – господарської діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 з урахуванням поданих уточнюючих документів, що стали предметом заперечення.
Термін проведення перевірки згідно з наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області становить 2 робочих днів з 03.04.2025 по 04.04.2025 року.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт 4377/11-28-24-04/2926419652 від 10.07.2025 та встановлено порушення:
- пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2059016,40 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: 2018 рік на суму 238624,56 грн., 2019 рік на суму 983732,89 грн., 2020 рік на суму 13725,20 грн., 2021 рік на суму 1540,00 грн., 2022 рік на суму 3064,26 грн., 2023 рік на суму 818329,50 грн.;
- підпункту 1.1 – 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 171584,70 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: 2018 рік на суму 19885,38 грн., 2019 рік на суму 81977,74 грн., 2020 рік на суму 1143,77 грн., 2021 рік на суму 128,33 грн., 2022 рік на суму 255,35 грн., 2023 рік на суму 68194,13 грн.;
- пункту 185.1, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 «г» статті 198 ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2294659 грн., в т.ч. за звітні податкові періоди: грудень 2018 року на суму 265138 грн., травень 2019 року на суму 1260 грн., липень 2019 року на суму 1417 грн., грудень 2019 року на суму 1093037 грн., грудень 2020 року на суму 15250 грн., грудень 2021 року на суму 1711 грн., грудень 2022 року на суму 3405 грн., січень 2023 року на суму 4187 грн., грудень 2023 року на суму 909255 грн.;
- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 224802,38 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 84126,46 грн., за 2019 рік на суму 123941,40 грн., за 2020 рік на суму 15292,67 грн., за 2021 рік на суму 1441,85 грн.;
- пункту 63.3 статті 63 ПК України, в частині неподання відомостей про об`єкти оподаткування до контролюючого органу щодо нежитлових приміщень (офіс, бокс), площі для відстою автомобілів, орендованих автотранспортних засобів;
- пункту 201.1, пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201, пункту 69.1 статті 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 2294659 грн., в т.ч. за звітні податкові періоди: грудень 2018 року на суму 265138 грн., травень 2019 року на суму 1260 грн., липень 2019 року на суму 1417 грн., грудень 2019 року на суму 1093037 грн., грудень 2020 року на суму 15250 грн., грудень 2021 року на суму 1711 грн., грудень 2022 року на суму 3405 грн., січень 2023 року на суму 4187 грн., грудень 2023 року на суму 909255 грн.
На підставі акту №4377/11-28-24-04/2926419652 від 10.04.2025 року податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
- №000043592404 від 17.04.2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 569 954,21 грн., з яких 2 059 016,41 грн. основного платежу та 510 937,80 грн. штрафних санкцій;
- №000043652404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 214 384,96 грн., з яких 171 584,70 грн. основного платежу та 42800,26 грн. штрафних санкцій;
- №Ф-000043622404 від 17.04.2025 року, якою вимагається сплатити 224 802,38 грн. заборгованість з єдиного внеску;
- №000043672404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 112 257,01 грн.;
- №000043632404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 868 325 грн., з яких 2 294 660 грн. основного платежу та 573 665 грн. штрафних санкцій;
- №000043642404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1 020 грн., внаслідок не надання книги обліку доходів та витрат;
- №000043582404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 23,03 грн., внаслідок порушення граничних строків сплати податкових зобов`язань з земельного податку;
- №000043602404 від 17.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 7 365,38 грн., з яких 4 097,78 грн. основного платежу, 3 181,50 грн. штрафних санкцій та 86,10 грн. пені.
- №000043662404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 3 432 грн., внаслідок не реєстрації в ЄРПН податкових накладних;
- №000043612404 від 17.04.2025 року, яким застосовано штраф в сумі 340,00 грн., внаслідок порушення п.63.3 ст.63 ПКУ.
Не погодившись з вказаними рішеннями та вимогою, ФОП ОСОБА_1 оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
02.06.2025 року ДПС України прийнято рішення №15765/6/99-00-06-02-01-06 та 05.06.2025 року №16264/6/99-00-06-01-02-06 про продовження строку розгляду скарги.
За результатами розгляду скарги, ДПС України винесено рішення про результати розгляду скарги №20609/6/99-00-06-02-01-06 від 17.07.2025 року, яким скаргу (в частині ЄСВ) залишено без задоволення та №20449/6/99-00-06-01-02-06 від 16.07.2025 року, яким скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №000043572404 від 17.04.2025 року, а в іншій частині оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
Позивач, не погоджуючись з вищевикладеними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся із цим адміністративним позовом до суду з вимогою його скасування. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Щодо порушення порядку проведення перевірки.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд вважає необхідним зазначити що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18 відступив від висновків, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки.
У згаданій постанові Верховним Судом викладено правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність цих податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 виходила з того, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, за правовим висновком Верховного Суду процедурним порушенням порядку проведення податкової перевірки суди повинні надавати правову оцінку у першу чергу.
Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 р. у справі № 520/8836/18.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18, в першу чергу судом досліджується питання наявності чи відсутності порушень відповідачем вимог законодавства під час призначення та проведення перевірки.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп.21.1.1, 21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України).
Одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств відповідно до ст.75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.
Так, за змістом пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до п.77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Згідно з п.п.77.6-77.9 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
За змістом норм п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Право платника податків на подання письмових заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів у порядку, встановленому нормами ПК України, та право брати участь у розгляді заперечень (додаткових документів) передбачено п.86.7 ст.86 ПК України.
У свою чергу п.86.7 ст.86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
А у випадку незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.
Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пп.86.7.4 п.86.7 ст.86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:
встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);
досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;
досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. При цьому у разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
Відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку (абз.3 пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України).
Відповідно, за приписами п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно п.78.5 ст.78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.78.6-78.8 ст.78 ПК України строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Пунктом 78.9 статті 78 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Аналіз змісту означених правових норм дозволяє дійти висновку, що проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки, або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.11.2018 р. у справі № 826/4689/17.
Крім того, необхідно зазначити, що перевірка на підставі зазначеної правової норми є додатковою (похідною) та нерозривно пов`язана з первинною перевіркою і є її невід`ємною частиною, оскільки під час такої повторної перевірки досліджуються не всі питання, які були предметом первинної перевірки, а лише ті, які були порушені платником податків у відповідній скарзі або запереченнях. Тобто, додаткова (повторна) перевірка, призначена на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України, є своєрідним способом усунення недоліків, пов`язаних з недостатнім (неповним) дослідженням відповідних питань під час первинної перевірки.
Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, сформованою постанові Верховного Суду від 26.06.2024 р. у справі № 280/3826/19.
Так представником позивача зазначена про те, що документальна планова перевірка розпочата контролюючим органом 12.02.2025 року, тобто з порушенням приписів п.77.4 ст.77 ПКУ, оскільки наказ №134-п, разом з повідомленням №89/11-28-24- 04/2926419652 від 29.01.2025 року - 29.01.2025 року був направлений позивачу, про що свідчить трек-номер АТ «Укрпошта» №2500600230832, та вручене йому 05.02.2025 року.
Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності таких умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При цьому, абзац 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац 6 підпункту 81.1 статті 81 ПК України).
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки:
непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами 2 - 4 пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення);
оформлення документів, вказаних в абзацах 2 - 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом в постанові від 15 квітня 2025 року у справі № 520/24380/24.
Тобто, лише дотримання посадовими особами контролюючого органу законодавчо установлених обмежень щодо призначення податкової перевірки є обов`язковою передумовою реалізації податковим органом права на проведення перевірки.
При цьому, саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарської діяльності може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо непроведення відповідачем документальної планової виїзної перевірки позивача та доказів недопуску контролюючого органу до її проведення на підставі наказу наказ №134-п від 29.01.2025 року та повідомлення №89/11-28-24- 04/2926419652 від 29.01.2025 року (період перевірки з 12.02.2025 року тривалістю 10 робочих днів), відтак, даний наказ та повідомлення, як акт індивідуальної дії, реалізовані його застосуванням.
Отже, суд зазначає, що виходячи із аналізу наведених приписів Податкового кодексу України, не направлення/не своєчасне направлення наказу про призначення перевірки, як і не виконання посадовими особами податкового органу вимог п.81.1 ст.81 ПК України, є підставою для не допуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки.
Суд зазначає, що прийняття наказу передує діям спрямованим на проведення перевірки, а тому у разі якщо позивач вважав, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, то, відповідно мав право не допускати посадових осіб відповідача до проведення перевірки, чим позивач і скористався.
Так суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано як дії відповідача, щодо не своєчасного направлення наказу про призначення перевірки, вплинули на результат планової виїзної перевірки.
Втім, суд наголошує, що матеріали цієї справи не містять доказів відмови платника податків ОСОБА_1 від проведення перевірки, актів про відсутність цього платника податків за місцезнаходження чи не допуску працівників контролюючого органу до проведення виїзної перевірки. 
Щодо встановлених порушень.
Щодо завищення витрат на загальну суму 11 438 980,02 грн.
Перевіркою встановлено завищення витрат на загальну суму 11 438 980,02 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: 2018 рік на суму 1325691,98 грн., 2019 рік на суму 5465182,70 грн., 2020 рік на суму 76251,12 грн., 2021 рік на суму 8555,54 грн., 2022 рік на суму 17023,66 грн., 2023 рік на суму 4546275,02 грн.
- 2018 рік – придбання платником ТМЦ (відсів, щебінь, суміш, камінь бутовий), які використані платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на суму 210842,31 грн. Віднесення до складу витрат наступних товарно-матеріальних цінностей: бензин А-95 в кількості 41047,96 л; кава, батончики, морозиво, сік, мінеральна вода та інше (номенклатура товарів зазначена в фіскальних чеках) – які використані платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 1 114 849,67 грн.
- 2019 рік – придбання платником ТМЦ (відсів, щебінь, суміш, камінь бутовий), які використані платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на суму 332817,76 грн. Віднесення до складу витрат наступних товарно-матеріальних цінностей: бензин А-95 в кількості 37969,66 л, газ зріджений (СПБТ) в кількості 190350,09 л, газ природний в кількості 8712,51 м3; кава, батончики, морозиво, сік, мінеральна вода (номенклатура товарів зазначена в фіскальних чеках); кухня Мішелла фісташка 2,2м/фасад МДФ+стільниця (9 упаковок), корм для собак, черепиця NIK PG 8300, металопластикові конструкції, черепиця х0,45 монтеррей фарбована, плитка цокольна 250*18*100 шоколад, труба профільна 80х80 мм 5,0 мм, 12 м, шпаклівка універсальна Vinton 1.0 кг, цегла – які використані платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 5 132 364,94 грн.
- 2020 рік - віднесення до складу витрат наступних ТМЦ: бензин А-95 в кількості 2689,704 л, газ зріджений (СПБТ) в кількості 1336,63 л – які використані платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 76 251,12 грн.
- 2021 рік - віднесення до складу витрат наступних ТМЦ: бензин А-95 в кількості 353,61 л – які використані платником в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 8 555,54 грн.
- 2022 рік – придбання платником ТМЦ (відсів, щебінь, суміш, камінь бутовий), які використані платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на суму 17 023,66 грн.
- 2023 рік – придбання платником ТМЦ (відсів, щебінь, суміш, камінь бутовий, пісок, піщано-глинисті грунти), які використані платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на суму 3 650 485,91 грн.
Віднесення до складу витрат наступних товарно-матеріальних цінностей: плити теплоізоляційні з мінеральної вати на синтетичному зв`язуючому Izovat LS (30, 1000х 600х100- 5 шт.), заповнювач швів Polimin Fuga Color CG1 2 kg.white (білий), профіль ДПК венге PROFESSIONAL (20х150) 2200, вент.виходи 125/160/500 + ковпак ізольований сірий, гіпсокартонна плита вологостійка Н2/1200/2500/12,5/НСК, черепиця бітумна Мозаїка «Гірський каньйон» – які використані платником в
операціях, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 895 789,11 грн.
Детальний опис придбаних товарно-матеріальних цінностей, включення яких до складу витрат не визнається контролюючим органом, наведено в Додатках №6 та №7 до Акту.
При здійсненні діяльності ФОП ОСОБА_1 застосовував загальну систем оподаткування (крім періоду з 01.07.2023 по 31.12.2023 - спрощена система оподаткування - II група), із залученням праці найманих працівників.
За приписами пп. 14.1.36 п. 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Як визначено п.44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до положень платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (п. 162.1 ст. 162 ПКУ).
Об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п. 163.1 ст. 163 ПКУ).
Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється ст. 177 ПК України.
Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (п.177.2 ст.177 ПК України).
Перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме, до зазначених витрат належать зокрема,
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПК України);
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку, які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи з тарифних ставок, у вигляді премії, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг, згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріали допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу) (пп.177.4.2 п.177.4 ст.177 ПК України);
- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою-підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця (пп. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України);
- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарською діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів) транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пп. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України).
Відповідно до пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; документально не підтверджені витрати.
Згідно Договору позички майна №3 від 01.02.2018 року з ПрАТ "Сокіл" (термін дії до 31.12.2021 року), ПрАТ "Сокіл" - позикодавець, фізична особа платник податків ОСОБА_1 - користувач.
Позикодавець передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування відведену частину площі площею 5000 м? (далі-Майданчик) за адресою: АДРЕСА_1 (акт приймання-передавання майна від 01.02.2018 року).
Відповідно п.4 розділу 1 Договору стан майна визначається в акті приймання-передавання майна. Актом приймання-передавання майна від 01.02.2018, майно передане користувачу у належному стані. На підставі наказу ФОП ОСОБА_1 №2 від 02.02.2018 року на укріплення сипучими матеріалами (відсів, пісок, щебінь, камінь бут) майданчика для стоянки автомобілів площею 5000 м?, на підсипку дороги Соколівської територіальної громади (під`їзна дорога до орендованого майданчика стоянки автомобілів), платником, згідно актів списання, списано 30,9-тис. тон в тому числі:
- відсіву в 2018 - 13,7 тис. тон, 2019-10,6 тис. тон, 2023-3,6 тис. тон. Всього 27,9 тис. тон.
- щебеня в 2018-0,049 тис. тон, 2019-0,85 тис. тон, 2023-0,004 тис.тон. Всього 0,9 тис.тон. 
- піску 2023-0,02 тис. тон. Всього 0,02 тис. тон.
- суміші 2018-0,66 тис. тон, 2019-0,85 тис.тон, 2023- 0,34 тис. тон. Всього 1,85 тис. тони.
- каменю 2018 - 0,05 тис. тон, 2019-0,13 тис. тон, 2023-0,06 тис. тон. Всього 0,25 тис. тон.
Отже, не надано дозвіл органу місцевого самоврядування на облаштування під`їзної дороги до орендованого майданчика стоянки автомобілів; акт, що характеризує стан пошкоджень площі майданчика 5000 м? ; інформацію про підрядника по виконанню робіт, проектно-кошторисну документацію на укріплення, ремонт, пошкоджених ділянок.
Крім того, на підставі наказу ФОП ОСОБА_1 №5 від 01.06.2019 року на ремонт укриття для вантажних автомобілів платником, згідно актів списання, списано будівельних матеріалів (цегла вузька коричнева, гладка, стандартна біла, стандартна жовта, стандарт сіра некондиція змішаний колір), ВФ, профіль НС-45*0,5, металочерепиця, плитка цокольна, елемент стовпця) на загальну суму 1 096 623,63 грн.
Згідно договору на проведення ремонтних робіт від 20.06.2019 №10 Підрядником по виконанню робіт з ремонту укриття для вантажних автомобілів згідно з технічними завданнями є: фізична особа платник податків ОСОБА_2 , термін дії з 20.06.2019 до 31.12.2021 року. Вартість ремонтних робіт складає 10 000 грн. Оплата здійснена в готівковій формі (згідно видаткових касових ордерів).
Проте, у договорі позички майна №3 від 01.02.2018 з ПрАТ "Сокіл" майном, що передається фізичній особі платнику податків ОСОБА_1 "Укриттдля вантажних автомобілів" не визначено.
Таким чином, укріплення сипучими матеріалами (відсів, пісок, щебінь, камінь бут) майданчика для стоянки автомобілів та проведення ремонтних робіт укриття для вантажних автомобілів, не є вчиненими в межах господарської діяльності.
Згідно договору позички транспортного засобу з екіпажем від 01.01.2018 року №4 (термін дії до 31.12.2020 року), ПП "Знам`янка "Авто-світ" позикодавець ФОП ОСОБА_1 – користувач. 
Позикодавець передає в строкове безоплатне користування транспортні засоби (7 автомобілів марки ЗИЛ):
- автомобіль марки ЗИЛ – ММЗ, держ. номер НОМЕР_2 ;
- автомобіль марки ЗИЛ – держ. номер НОМЕР_3 ;
- автомобіль марки ЗИЛ – ММЗ, держ. номер НОМЕР_4 ;
- автомобіль марки ЗИЛ - держ. номер НОМЕР_5 ;
- автомобіль марки ЗИЛ - 4505, держ. номер НОМЕР_6 ;
- автомобіль марки ЗИЛ - 431610, держ номер НОМЕР_7 ;
- автомобіль марки ЗИЛ - ММЗ 4502, держ. номер НОМЕР_8 .
Відповідно реєстрів подорожніх листів, наданих до заперечення автомобілями марки ЗИЛ за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 загальний пробіг складає 764472 км, витрачено пального (газу) 300746,51 літрів.
Платником не надано свідоцтва про державну реєстрацію транспортних засобів марки ЗИЛ та товарно-транспортні накладні, в яких зазначається інформація про вантаж (найменування вантажу, вид пакування, документи з вантажем, маса брутто), ПІБ водія, номер посвідчення водія. Реєстри подорожніх листів вантажного автомобіля вищезазначену інформацію не містять. 
До заперечення та перевірки не надано документи, які підтверджують використання даних транспортних засобів у підприємницькій діяльності платника податків (показники спідометру, маршрут, загальний пробіг в км, використання пального).
Таким чином, що ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджено правомірність списання паливно-мастильних матеріалів (газу зрідженого (СПБТ у кількості 191686,72 л. на загальну суму 2027690 грн., газу природного у кількості 88712,51 л. на загальну суму 1070260 тис. грн.
Крім того, згідно договору позички нерухомого майна № 5 від 01.12.2021 року з ОСОБА_3 (термін дії до 31.12.2024 року) позикодавець, фізична особа платник податків, ОСОБА_1 – користувач. Позикодавець передає в строкове безоплатне користування нерухоме майно - нежитлове складське приміщення загальною площею 600 м? за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі наказу фізичної особи платника податків ОСОБА_1 №2 від 15.06.2023 на
ремонт пошкоджених ділянок орендованого приміщення платником, згідно актів списання, списано будівельних матеріалів (профіль, кліпси монтажні, гіпсокартон, вентиляційний вихід, штукатурка черепиця бітумна, утеплювач, сітка скловолоконна, клей, кронштейн ринви, профіль, муфта ринви, заглушка ринви, відвід труби, ринва...) на загальну суму 971 083,38 грн.
Згідно договору на проведення ремонту від 18.06.2023 № 19 підрядником по виконанню комплексу робіт з ремонту водостічної системи, ділянок даху, зовнішньої стіни та підлоги є ФОП ОСОБА_2 . Вартість ремонтних робіт складає 95 000 грн. Оплата здійснена в готівковій формі.
Проте, ФОП ОСОБА_1 не надано акт, що характеризує стан пошкодження будівлі або приміщення, акт технічного (якісного) стану обстеження, акт повернення майна, проектно-кошторисну документацію на ремонт пошкоджених ділянок орендованого приміщення.
Згідно Договору позички транспортного засобу від 01.01.2018 року №1 ОСОБА_4 - позикодавець, фізична особа платник податків ОСОБА_1 - користувач. Позикодавець передає в строкове безоплатне користування транспортний засіб автомобіль марки Тоyota Land Cruiser 200 держ.номер НОМЕР_9 для використання в господарській діяльності. Акт приймання-передавання майна від 01.01.2018 року.
Відповідно реєстрів подорожніх листів, наданих до заперечення, з 01.01.2018 по 31.12.2023 середній пробіг автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200 за день склав 361,72 км, загальний пробіг - 290625 км., витрачено пального (бензин А-95, Pulls 95) 63 984,41 літрів.
Перевіркою встановлено, на підставі наданих даних Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН), контрагентом з постачання пального (бензин А-95, Pulls 95) є ТОВ "Окко-рітейл", але згідно банківських виписок (в електронному вигляді) про рух коштів, встановлено відсутність перерахування коштів на користь ТОВ "Окко-рітейл" за придбання пального (бензин А-95, Pulls 95) та фіскальні чеки (у разі придбання за готівку).
У той же час, позивачем у позовній заяві зазначено, що він не заперечує, щодо безпідставного включення до складу витрат продуктів харчування (кава, батончики та інше) за 2018 рік в сумі 6 321,28 грн., за 2019 рік в сумі 6 869,93 грн., а також кухні "Мішелла" за 2019 рік в сумі 4 400,00 грн.
Отже, позивачем не надано документального підтвердження щодо вищезазначених витрат з провадженням господарської діяльності ОСОБА_1 , а тому вони не включаються до складу витрат підприємця.
Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити, зокрема, суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Підсумовуючи вищевикладене, позивачем не спростовано заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 11 438 980,02 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 1 325 691,98 грн., за 2019 рік - на суму 5 465 182,70 грн., за 2020 рік - на суму 76 251,12 грн., за 2021 рік - на суму 8 555,54 грн., за 2022 рік - на суму 17 023.66 грн., за 2023 рік на суму 4 546 275,02 грн., чим порушено вимоги пункту 177.2 статті 177 ПК України, а тому правомірно збільшено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 059 016,40 грн., в тому числі за 2018 рік - 238 624,56 грн., за 2019 рік – 983 732,89 грн., за 2020 рік – 13 725,20 грн., за 2021 рік – 1 540,00грн., за 2022 рік – 3 064,26 грн., за 2023 рік – 818 329,50 грн.
Щодо заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності та заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності.
Згідно зі пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір у розмірі 1,5 відсотків об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (пп. 1.1 п. 16 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних Положень ПК України).
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних Положень ПК України).
Згідно з пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (пп. 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних Положень ПК України).
Враховуючи зазначене, платники податку за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають його в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.
Як вбачається судом визнано заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 11 438 980,02 грн. 
Податковий орган провів розрахунок суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, та, застосувавши до оподатковуваного доходу ставку податку, визначену підпунктом 1.3 пункту п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, донарахувавши військовий збір на суму 171 584,70 грн. (11 438 980,02 грн*1,5%).
Таким чином, суд погоджується з висновком контролюючого органу про визначення позивачу суми податкового зобов`язання з військового збору на загальну суму 214 384,96 грн. (171 584,70 грн. та штрафних санкцій 42 800,26 грн.), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000043652404 від 17.04.2025 року.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Встановлено заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 11 438 980,02 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 1325691,98 грн., за 2019 рік - на суму 5465182,70 грн. за 2020 рік - на суму 76251,12 грн. за 2021 рік - на суму 8555,54 грн. за 2022 рік - на суму 17023,66 грн., за 2023 рік - на суму 4546275,02 грн.
Відповідно частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI, пункту 3.3 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 №455 та зареєстрованої в Мінюсті України 19.09.2013 за №1622/24154, пункту 3 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 та зареєстрованої в Мінюсті України 07.05.2015 за №508/26953, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, як обрали спрощену систем оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону у розмірі 22 відсотка отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
З урахуванням вищевикладеного, встановлено заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності доходу на загальну суму 224 802,38 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 84 126,46 грн., за 2019рік - на суму 123 941,40 грн., за 2020 рік - на суму 15 292,67 грн., за 2021 рік на суму 1 441,85грн,
Отже, відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної позивачем вимоги № Ф-000043622404 від 17.04.2025 року, рішення № 000043672404, натомість останнім не доведено суду їх протиправність.
Щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ.
ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником ПДВ, свідоцтво від 17.03.2006 року № 68906587.
За період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 9 268 154 грн.
Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість
період з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року встановлено заниження податкових зобов`язань податку на додану вартість на загальну суму 2 294 659 грн., в т.ч. за звітні податкові періоди :
- грудень 2018 року на суму 265 138 грн.;
- травень 2019 року на суму 1 260 грн.;
- липень 2019 року на суму 1 417 грн.;
- грудень 2019 року на суму 1 093 037 грн.;
- грудень 2020 року на суму 15 250 грн.;
- грудень 2021 року на суму 1 711 грн.;
- грудень 2022 року на суму 3 405 грн.;
- січень 2023 року на суму 4 187 грн.;
- грудень 2023 року на суму 909 255 грн.
Разом з тим, з урахуванням зазначених вище порушень щодо придбання товарно-матеріальних цінностей, які не використані платником податку в операціях, що є господарською діяльністю платника податку та безпосередньо не пов`язані з отриманням доходу, відсутні в залишках товарно-матеріальних цінностей та віднесено до складу податкового кредиту, встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну сум 2 287 796,00 грн., в тому числі за грудень 2018 року на суму 265138 грн., за грудень 2019 року - на суму 1093037 грн., за грудень 2020 року - на суму 15250 грн., за грудень 2021 року на сум 1711 грн., за грудень 2022 року на суму 3405 грн., за грудень 2023 року на суму 909255 грн., чим порушено вимоги пункту 198.5 «г» статті 198 ПК України.
Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та подальшого визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Згідно з п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема,
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 ПК України).
В позовній заяві представником позивача зазначено, що, в частині заниження податкових зобов`язань в сумі 2 676,00 грн. та 4 187,00 грн., позивачем не заперечуються дані порушення, викладені в акті перевірки.
Ураховуючи сукупність встановлених вище обставин, суд доходить висновку про правомірність висновків Акта перевірки від 10.04.2025 №4377/11-28-24-04/2926419652, на підставі якого контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №000043632404, у зв`язку з чим адміністративний позов у цій частині є необґрунтованими, а тому не підлягає задоволенню.
Щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Згідно наданих на перевірку банківських виписок, актів виконаних робіт, даних Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН), перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 6863 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: травень 2019 року на суму 1260 грн., липень 2019 року на суму 1417 грн., січень 2023 року на суму 4187 грн., чим порушено вимоги пункту 185.1 статті 185, пункту 187.статті 187 ПК України, а саме:
- за рахунок не включення до податкових зобов`язань реалізації ТМЦ:
- ТОВ «Катков К» (код ЄДРПОУ 37867332) - згідно банківської виписки кошти надійшли на розрахунковий рахунок 31.05.2019 року в сумі 7560 грн. (в т.ч. ПДВ 1260 грн.) за відсів, платіжне доручення №1022;
- ТОВ «МІІА ГРУП» (код ЄДРПОУ 40934492) - згідно банківської виписки кошти надійшли на розрахунковий рахунок 02.07.2019 року в сумі 8500 грн. (в т.ч. ПДВ 1417,67 грн.) за щебінь, платіжне доручення №955;
- за рахунок не включення до податкових зобов`язань надання послуг вантажного автомобільного транспорту на загальну суму 4187 грн.: ТОВ «Будівельна компанія «Ескадор» (код ЄДРПОУ 42521962), згідно банківської виписки кошти надійшли на розрахунковий рахунок 11.01.2023 року в сумі 11524,94 грн., (в т.ч. ПДВ 1920,82 грн.), платіжне доручення №15112, 23.01.2023 року в сумі 11580,00 грн., (в т.ч. ПДВ 1930,00 грн.), платіжне доручення №15221, 31.01.2023 року в сумі 2016 грн., (в т.ч. ПДВ 336 грн.), платіжне доручення №15273.
В позовній заяві представником позивача зазначено, що, в частині не реєстрації податкових накладних в сумі 2 676,00 грн. та 4 187,00 грн., позивачем не заперечуються дані порушення, викладені в акті перевірки.
При цьому, щодо питання повноти та своєчасності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме стосовно відсутності реєстрації протягом граничного строку, передбаченого пунктом 201.1, пунктом 201.4, пунктом 201.10 статті 201 та пунктом 69.1 статті 69 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних на постачання товарів/послуг на загальну суму 2 294 659,00 грн., суд зазначає, що дані обставини вже досліджені та надана оцінка. 
Стосовно порушень, які зазначені в акті перевірки:
- підпункту 16.1.5, підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.1статті 44, пункту 85.2 статті 85 ПК України, ФОП ОСОБА_1 не надавав на перевірку книги обліку доходів і витрат фізичної особи – підприємця; 
- вимог підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» ПК України, в частині неповної сплати (перерахування) військового збору із заробітної плати найманих працівників на загальну суму 4097,78 грн.;
- граничних термінів сплати, чим порушено вимоги п.31.1 ст.31, п. 36.1 ст. 36, п. 57.1 с. 57 ПК України, а саме: при граничному року с 22.02.2019 суми військового збору у сумі 4316,21 грн., фактично сплачено 22.03.2019 (кількість днів затримки сплати - 29 днів.), при граничному строку сплати 01.01.2020 суми військового збору у розмірі – 2816,55 грн., погашено 06.02.2020 (кількість днів затримки - 37 днів);
- граничних термінів сплати податкових зобов`язань земельного податку, визначеного за 2021,2022 роки, а саме: при граничному строку сплати 29.08.2021 на суму 148,63 грн., та 24.12.2022 на суму 163,49 грн., фактично сплачено - 28.12.2022;
- штраф за затримку реєстрації податкових накладних.
В позовній заяві представником позивача зазначено, що, стосовно неподання відомостей про об`єкти оподаткування; не надання на перевірку книги обліку доходів і витрат фізичної особи-підприємця; неповноти сплати (перерахування) військового збору із заробітної плати найманих працівників на загальну суму 4 097,78 грн.; порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань з земельного податку за 2021, 2022 рік; несвоєчасності та повноти сплати податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2018-2023 рік; несвоєчасності та повноти сплати податкового зобов`язання з військового збору за 2018-2023 рік - позивачем не заперечуються дані порушення, викладені в акті перевірки. 
Але зазначено, що вищевказані порушення були фактично встановлені актом №2146/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 04.03.2025 року та не були предметом позапланової документальної невиїзної перевірки, результати якої викладені в акті №4377/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 10.04.2025 року.
Щодо процедури проведення перевірки, результати якої викладені в акті перевірки, на підставі якого винесені оскаржувані рішення, судом вже надана оцінка, тому у задоволенні позову стосовно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000043642404, №000043582404, №000043602404, №000043662404, №000043612404, необхідно відмовити. 
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем рішень, натомість останнім не доведено суду її протиправність.
З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО