Єдиний унікальний номер 142/76/26
Номер провадження 2/142/270/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
07 квітня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Гринишиної А.А.
з участю 
секретаря судового засідання Шевчука Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін
цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс"» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956 заборгованість за Кредитним договором № 725294542 від 14.02.2021 у розмірі 21 351,00 грн.; Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідачем, ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 725294542 на суму 2 200,00 грн. Даний правочин вчинено в електронній формі згідно зі ст.ст. 205, 207 ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». Договір підписано Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MZV666EZ після реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора. Позивач наголошує, що при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, а використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором за правовими наслідками прирівнюється до власноручного підпису (ст. 12 Закону «Про електронну комерцію»). Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу грошові кошти у сумі 2 200,00 грн (надалі збільшену до 6 800,00 грн) шляхом перерахування на платіжну картку, що підтверджується платіжним дорученням та внутрішньою документацією фінансової установи. Щодо переходу права вимоги до Позивача, останній вказує на ланцюг договорів факторингу: 28.11.2018 право вимоги перейшло від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Договір № 28/1118-01 та Реєстр № 130 від 20.04.2021); 08.08.2020 право вимоги відступлено від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Договір № 05/0820-01 та Реєстр № 10 від 31.07.2023); 10.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем було укладено Договір факторингу № 10/07/25-Е, згідно з яким (Реєстр від 10.07.2025) Позивач набув право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 351,00 грн. Позивач стверджує, що умови договорів факторингу щодо майбутньої вимоги відповідають ст. 1078 ЦК України, а правочини є правомірними в силу презумпції, закріпленої ст. 204 ЦК України. Незважаючи на зміну кредитора, Відповідач не був звільнений від обов`язку повернення кредиту, проте зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до наданого розрахунку, станом на дату подання позову борг становить 21 351,00 грн, з яких: 6 800,00 грн тіло кредиту; 14 551,00 грн відсотки за користування; 0 грн пеня та штрафні санкції. Керуючись нормами ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2026 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 30 січня 2026 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 
16 лютого 2026 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 337 від 05 лютого 2026 року, відповідно до якої до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Призначено по цивільній справі судове засідання, яке було відкладено та призначено на 11 год. 00 хв. 07 квітня 2026 року.
Ухвалою суду від 07 квітня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс"» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, в позовній заяві, представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в жодне судове засідання, в тому числі 07 квітня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повернутими конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання було направлено повістки про виклик до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата.
При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 14.02.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 725294542 на суму 2 200,00 грн.
Вказаний договір було укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Перед його укладенням Відповідач самостійно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт www.moneyveo.ua, зареєструвався, створивши «Особистий кабінет», та подав заявку на отримання кредиту, в якій вказав свої персональні дані: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, місце реєстрації та номер банківської картки. Після проходження верифікації та ознайомлення з офертою і Правилами надання грошових коштів, Відповідач підписав Кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора MZV666EZ, отриманого в СМС-повідомленні.
Згідно з умовами договору, Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши Відповідачу грошові кошти в сумі 2 200,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума за тілом кредиту склала 6 800,00 грн. 
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Щодо переходу права вимоги до Позивача, судом встановлено наступне: відступлення від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 28.11.2018 між ними укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Згідно з п. 1.2 цього договору, перелік кредитних договорів наводиться у реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3, під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 4.1 регламентовано, що наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, а право майбутньої вимоги з моменту виникнення такого права до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі. Згідно з п. 5.3.3, Фактор має право відступати право вимоги на користь третіх осіб. На виконання договору підписано Реєстр № 130 від 20.04.2021 щодо Відповідача.
Відступлення від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»: 05.08.2020 між вказаними сторонами укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Розділом 2 договору визначено обов`язок клієнта відступити, а фактора прийняти права вимоги за плату. Згідно з п. 1.3, під правом вимоги розуміються всі права за кредитними договорами, включаючи ті, що виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.5 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається. Відповідно до п. 5.3.3, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право відступати вимогу третім особам. Перехід права підтверджується Реєстром № 10 від 31.07.2023.
Відступлення від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача: 10.07.2025 укладено Договір факторингу № 10/07/25-Е. Відповідно до п. 1.2 цього договору, перехід прав вимоги відбувається в момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2), після чого Позивач стає кредитором. Згідно з Реєстром № Б/Н від 10.07.2025 та відповідним Актом прийому-передачі, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 351,00 грн.
Станом на дату подання позовної заяви заборгованість становить 32 279,00 грн, що складається з: 21 351,00 грн, з яких: 6 800,00 грн тіло кредиту; 14 551,00 грн відсотки за користування; 0 грн пеня та штрафні санкції. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 10.07.2025 - 26.12.2025.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
В частині 1 статті 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором №?725294542 від 14.02.2019 року станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у загальному розмірі 21 351,00 грн, з яких: 6 800,00 грн тіло кредиту; 14 551,00 грн відсотки за користування; 0 грн пеня та штрафні санкції. Суд доходить висновку, що Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, а Позивач як правонаступник первісного кредитора обґрунтовано заявив вимоги про стягнення заборгованості.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує, що відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір із застосуванням коефіцієнта 0,8 у розмірі 2?662,40 грн.
Крім того ТОВ «Фінансова компанія "Ейс"» понесло витрати в сумі 7 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АБ «Соломко та Партнери» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, що підтверджується витягом з акту про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги а.с. 64-68.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 536, 551, 598, 599, 610, 615, 628, 629, 630, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 223, 258, 259, 263, 264, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Ейс"» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956 заборгованість за Кредитним договором № 725294542 від 14.02.2021 у розмірі 21 351,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання копія заочного рішення направити в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», що знаходиться в м. Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956;
відповідач -  ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: