ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/10456/25 	

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання дій щодо соціального захисту сімей з дітьми неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2, код ЄДРПОУ 04053743), яким просить суд:
1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
2. Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (Код ЄДРПОУ 04053743) щодо незабезпечення житлового будинку Дитячого будинку сімейного типу за адресою: м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17, централізованим водовідведенням, що є прямим порушенням вимог пункту 3 частини 1 статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
3. Зобов`язати Виконавчий комітет Мукачівської міської ради (Код ЄДРПОУ 04053743) організувати та забезпечити фінансування робіт за рахунок коштів місцевого бюджету з облаштування системи водовідведення (шляхом будівництва напірної каналізації та встановлення необхідного насосного обладнання) для житлового будинку за адресою: м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17.
4. Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона є матір`ю-вихователем Дитячого будинку сімейного типу який не підключений до міської каналізаційної мережі, у зв`язку з чим створюються санітарно-гігієнічні проблеми, ускладнює побут та створює потенційну загрозу епідеміологічному благополуччю її вихованців. Вона зверталась до відповідача із заявам, однак отримувала відмови у вирішенні даного питання, тому вона звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
07 січня 2025 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено докази сплати судового збору та заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року відкрито справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.
26 січня 2026 року представником відповідача подано відповідь на відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач зазначає, що обґрунтування позивачки містять її власні хибні трактування щодо підставності та обгрунтованості заявлених позовних вимог, які не можуть бути самостійною підставою для задоволення позову, оскільки нею не наведено жодного конкретного посилання на діючі норми закону. Також, відповідач вказує те, що будинок вже був збудований та введений в експлуатацію без централізованої каналізації; відсутність/неможливість підключення до централізованого водовідведення зумовлена об`єктивними технічними та інфраструктурними обмеженнями, зокрема, через рельєф поверхні землі на даній місцевості відносно існуючої каналізації та відповідно необхідністю значних фінансових вкладень, про що було повідомлено позивача у відповідях на його листи.
26 січня 2026 року позивачем подано клопотання про розгляд справи за наявними у ній матеріалами справи.
26 січня 2026 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому просить задовольнити позов, так як наявність технічного рішення, підтверджена листом від 16.12.2025 року та повністю нівелює доводи відповідача про неможливість виконання робіт. Також, позивач вказує у спірному житловому будинку виховується 8 дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а відповідач, на думку позивача, водночас є органом опіки та піклування, на який покладено обов`язок забезпечення належних житлово-побутових умов таких дітей.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідно до соціального паспорту прийомної сім`ї Дитячий будинок сімейного типу створений 22 квітня 2008 року за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17. (а.с.12-13)
У зв`язку з відсутністю централізованого водовідведення, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про забезпечення даною комунальною послугою. (а.с. 4-7)
Згідно з листом від 01.03.07 №Г-207/12-8, відповідачем було повідомлено позивача про неможливість каналізаційної мережі на їх вулиці через рельєф поверхні землі та про не можливість фінансування будівництва каналізації по вулиці, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка. (а.с. 4)
Також, листами від 23.05.08, 10.02.09, 12.03.09 відповідачем надано аналогічну відповідь про недостатність фінансування та технічну неможливість виконання прохання позивача. (а.с. 4-5)
На звернення позивача, листом відповідача від 03.12.2013 року №Г-1585/05-08 його повідомлено про технічну неможливість будівництва каналізації. (а.с.5) 
Листом від 13.06.2014 №Г-72/05-07 позивача повідомлено про обстеження на предмет проведення комунікацій по вулиці Амурської (теперішня Гаврила Глюка) та про відсутність фінансування даних робіт. (а.с.6)
Відповідно до листа №3588/01-29/16915/42-25 від 16.10.25 Управління міського господарства Мукачівської міської ради позивача повідомлено про те, що будівництво самопливної каналізації є технічно неможливим у зв`язку з відсутністю достатньої глибини існуючої каналізаційної мережі, однак можливе за умови влаштування фекального насоса та будівництва напірної каналізаційної мережі з підключенням через колодязь. Також, зазначено про те, що планується розгляд пропозицій щодо можливих шляхів вирішення порушеного питання. (а.с. 11)
Судом встановлено, що Дитячий будинок сімейного типу розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17 та функціонує з 22.04.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №94 (а.с.36), що сторонами не заперечується. Позивачка звернулася до суду через відсутність централізованого водовідведення за її адресою, оскільки відповідачем було відмовлено, на думку позивачки, у вирішенні даного питання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 №280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон №280/97-ВР).
Відповідно до частини другої статті 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Положеннями статті 11 Закону №280/97-ВР встановлено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Частини перша, третя статті 12 цього ж Закону визначають, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Згідно з підпунктами 5, 7 пункту “а” частини першої статті 30 Закону №280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку належить вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; організація благоустрою населених пунктів, здійснення, контролю за станом благоустрою населених пунктів.
Відповідно до статті 256-5 Сімейного кодексу України дитячий будинок сімейного типу - окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, для забезпечення сімейним вихованням та спільного проживання не менш як п`яти дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. 
Згідно ст. 256-8 Сімейного кодексу України рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною в місті Києві чи Севастополі державною адміністрацією, виконавчим комітетом міської, районної у місті (у разі її створення), селищної, сільської ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, на основі типового договору укладається договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу. Орган, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, зобов`язаний контролювати виконання батьками-вихователями своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Положення про дитячий будинок сімейного типу і типовий договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Положення про дитячий будинок сімейного типу затверджене Постановою КМУ № 564 від 26.04.2002 р. 
Згідно п. 3 Положення про дитячий будинок сімейного типу орган, який прийняв рішення, несе відповідальність за забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу відповідно до закону. Служба у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу формує особову справу дитячого будинку сімейного типу, у якій зберігаються договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу, копії рішень про створення дитячого будинку сімейного типу, влаштування та виведення дітей, копії документів батьків-вихователів та вихованців, звіти про стан виховання, утримання і розвитку дітей, інші документи, що стосуються діяльності дитячого будинку сімейного типу.
Відповідно до п. 4 вищевказаного Положення на підставі рішення про створення дитячого будинку сімейного типу між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про його створення, укладається договір за формою згідно з додатком (далі - договір).
Договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу - адміністративний договір, що укладається на підставі закону, одним із учасників якого обов`язково є суб`єкт владних повноважень, його зміст становлять права та обов`язки учасників, передбачені законом та цим договором, у сфері захисту прав та інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування.
Після укладення договору служба у справах дітей знімає заявників з обліку потенційних батьків-вихователів. Дія договору припиняється у разі, коли в дитячому будинку сімейного типу виникають несприятливі умови для виховання та спільного проживання дітей (тяжка хвороба батьків-вихователів, відсутність взаєморозуміння з дітьми, конфліктні стосунки між дітьми, невиконання батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, невиконання індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю), вибуття із сім`ї усіх вихованців, досягнення молодшим з батьків-вихователів пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 11 цього Положення), відмови батьків-вихователів від обов`язкової евакуації разом з вихованцями у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайної ситуації, під час дії на території України або в окремих її місцевостях надзвичайного або воєнного стану, виявлення обставин щодо навмисного виведення дитини із дитячого будинку сімейного типу з метою усиновлення її іноземцями, за винятком ситуацій, коли іноземець є родичем дитини, за згодою сторін, з інших причин, передбачених договором, за рішенням суду, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України.
Суд приходить до переконання щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. 
Як вбачається із матеріалів справи Дитячий будинок сімейного типу діє за адресою м. Мукачево, вал. Глюка Гаврида, 17, що підтверджується соціальним паспортом (а.с.12-13). Як вбачається із додаткової угоди від 13.06.2025 р. та соціального паспорту такий створений Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради (а.с.7). Батьки-вихователі неодноразово зверталися до відповідача із заявами про встановлення централізованого водовідведення, починаючи із 2007 по 2025 роки. На їхні звернення надходили письмові відповіді, які вказували на неможливість вирішення даного питання водовідведення з різних підстав (від відсутності фінансування до рельєфу місцевості та відсутності коштів. (а.с…4-6)
Отже, суд вважає доведеною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення Дитячого будинку сімейного типу за адресою м. Мукачево, вул.. Глюка Гаврила, 17 належною системою водовідведення, не залежно від наявності можливості підключення такого до централізованої каналізаційної мережі, чи облаштування належної локальної септичної мережі, яка би передбачала дотримання санітарних норм та відсутності потрапляння стічних вод до грунтових, а тим паче до джерела питного водопостачання, яке, як вказує позивачка, знаходиться на глибині 7 метрів під будинком. Обов`язок забезпечення діяльності дитячого будинку сімейного типу в тому числі і щодо водовідведення відповідно до вимог п. 3 Положення про дитячий будинок сімейного типу , затвердженого Постановою КМУ №564 від 26.04.2022 р. лежить на органі, який прийняв рішення про створення та забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу. В даній справі це Виконавчий комітет Мукачівської міської ради. 
Разом із цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття заходів Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради протягом тривалого періоду часу, яке полягає у не облаштуванні належного водовідведення та необхідності таке забезпечити для ДБСТ за адресою м. Мукачево, вул.. Гавриїла Глюка, 17.. Разом із цим саме до дискреційних повноважень відповідача належить вирішення питання яким чином його забезпечити, або шляхом встановлення централізованого водовідведення із підключенням до централізованої каналізаційної мережі, або встановлення локального засобу водовідведення, який відповідає нормам для функціонування такого, і який унеможливить потрапляння стічних вод до грунтових, або джерел водопостачання. 
Отже, враховуючи дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, які передбачені в тому числі і у ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування” та матеріальні можливості, саме відповідач як орган місцевого самоврядування повинен вирішити яким чином можливо раціонально забезпечити належне водовідведення з Дитячого будинку сімейного типу із дотриманням належним санітарно-епедеміологічних норм. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача організувати та забезпечити фінансування робіт за рахунок коштів місцевого бюджету з облаштування системи водовідведення (шляхом будівництва напірної каналізації та встановлення необхідного насосного обладнання) для житлового будинку за адресою: м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17, суд вказує наступне.
Відповідно до пп.3 п.А ч. 1 ст. 30 Закону України №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать подання допомоги власникам квартир (будинків) в їх обслуговуванні та ремонті.
Враховуючи те, що до повноважень виконавчого органу місцевої ради відноситься допомога власникам будинків у ремонті та обслуговуанні, то суд вважає, що належним та достатнім є задоволення частково позовних вимог, а саме визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вжити заходів щодо вирішення питання про забезпечення фінансування робіт за рахунок коштів місцевого бюджету з облаштування системи водовідведення для житлового будинку позивача.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.
Керуючись статтями 9, 72-78, 90, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2, код ЄДРПОУ 04053743) про визнання дій щодо соціального захисту сімей з дітьми неправомірними - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2, код ЄДРПОУ 04053743) щодо незабезпечення житлового будинку Дитячого будинку сімейного типу за адресою: м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17, належним водовідведенням.
Зобов`язати Виконавчий комітет Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м.Мукачево, пл.Духновича, буд.2, код ЄДРПОУ 04053743) вжити заходів щодо забезпечення фінансування робіт за рахунок коштів місцевого бюджету з облаштування системи водовідведення для житлового будинку за адресою: м. Мукачево, вул. Гаврила Глюка, 17.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення 

Суддя	Ю.Ю.Дору