ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року	Справа № 495/2624/26	
 	Номер провадження 1-кп/495/521/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області матеріали виділеного кримінального провадження, відомості про яке внесено 08.01.2026 за №12026160000000037 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, із середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимої, не депутата,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05.12.2025 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12025162240001652 за фактами відкритого заволодіння майном громадян за ч. 4 ст. 186 КК України.
Також, 05.12.2025 постановою заступника начальника слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12025162240001652 від 05.12.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України доручено групі слідчих до складу якої включено старшого слідчого ОСОБА_7 .
У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 06.12.2026 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України та ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.02.2026.
У подальшому, у матері підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, виник злочинний умисел направлений на надання неправомірної вигоди слідчому за вчинення дій, спрямованих на зміну обраного її сину запобіжного заходу на більш м`який.
Надалі, на початку січня 2026 року ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від адміністративної будівлі Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, 21 звернулась до старшого слідчого ОСОБА_7 з пропозицію надання йому неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США за вчинення ним як службовою особою, яка займає відповідальне становище дій, спрямованих на зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, застосованого у вказаному вище кримінальному провадженні до її сина ОСОБА_8 , на більш м`який запобіжний захід.
На вказану пропозицію ОСОБА_7 відмовився та повідомив, що це незаконно.
Проте, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, 20.01.2026 приблизно о 12 год 20 хв прибула до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, де очікувала старшого слідчого ОСОБА_7 , який через деякий час провів її до свого службового кабінету.
Далі, ОСОБА_4 попросила ОСОБА_7 вийти разом з нею на вулицю, оскільки не хотіла продовжувати розмову в службовому приміщенні. 
У свою чергу старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився вийти з ОСОБА_4 та знаходячись на незначній відстані від Білгород-Дністровського РВП, остання продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, знову висловила пропозицію ОСОБА_7 про надання йому неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США за вчинення ним як службовою особою дій, спрямованих на зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт.
На вказану пропозицію ОСОБА_7 повідомив, що йому необхідно порадитися з керівництвом та після чого він з нею зустрінеться. 
У подальшому, ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 26.01.2026 приблизно об 11 год 50 хв прибула до адміністративної будівлі Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській, де попросила старшого слідчого ОСОБА_7 пройти разом з нею до найближчого кафе для подальшого обговорення питання щодо її сина ОСОБА_8 . 
Так, 26.01.2026, біля 12 год 10 хв, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні кафе «Вареник», розташованого по вул. Військової Слави 4 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення нею дій в інтересах третьої особи з використанням наданого їй службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході особистої розмови зі старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 наголосила про необхідність зміни запобіжного заходу її сину саме на нічний домашній арешт та надала останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.01.2026 становило 43 130 гривень), поклавши їх у робочу папку ОСОБА_7 , яка знаходилася на столі за яким вони сиділи, за вчинення ним дій, спрямованих на зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 12025162240001652 від 05.12.2025 за ч. 4 ст. 186 КК України з тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 369 КК України - надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08.01.2026 за реєстраційним №12026160000000037 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 26.03.2026 в м. Одесі між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачена, за участю її захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України.
За змістом угоди, обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 369 КК України визнала повністю та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у її присутності, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2026 з наступних підстав.
Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.
Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України.
Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним - тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Узгоджене в угоді покарання обвинуваченої, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та є достатнім та необхідним для її виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26.03.2026 в м. Одесі між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у цьому кримінальному провадженні, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відсутні.
Також вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що воно відноситься до категорії тяжких злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченої до скоєного та її поведінку після вчинення правопорушення, зокрема те, що вона розкаялася у вчиненому, те, що раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.
Відтак суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення в межах санкції інкримінованої статті узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі. 
Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 75 КК України у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При призначенні міри покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, який потребує лікування, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих.
На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2026 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого сплив 25.03.2026. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у ОСОБА_4 суд не вбачає.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Також у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України суд вважає за необхідне застосувати у цьому кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, оскільки такі були матеріальним вираженням неправомірної вигоди, тобто безпосереднім предметом вчинення злочину.
Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2026 у справі № 947/3603/26 (провадження № 1-кс/947/1477/26).
Під час проведення досудового розслідування здійснено витрати на проведення експертних досліджень: 3565,60 грн. за проведення судово-технічної експертизи документів за експертною спеціальністю 2.3. «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» (висновок експерта № СЕ-19/116-26/3159-ДД від 11.02.2026).
Процесуальні витрати за проведення цієї судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах кримінального провадження №12026160000000037.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся. 
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314,373,374,473-476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2026, укладену в м. Одесі між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9  та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2026 за №12026160000000037.
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід  ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2026 у справі № 947/3603/26 (провадження № 1-кс/947/1477/26) - скасувати.
Речові докази:
до грошових коштів в сумі 1000 доларів США, а саме 10 купюр номіналом по 100 доларів США (серії та номери: РА 14644940 А, МВ 33756321 I, LD 51486352 А, LK 65699039 D, РВ 41561542 S, РR 49823156 Н, РВ 08035936 S, МЕ 55018032 В, МВ 01210151 D, РL 29240628 Н) - застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави.
Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за проведення судово-технічної експертизи документів стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя          ОСОБА_1