Справа № 645/2539/26
Провадження № 1-кп/645/369/26 

В И Р О К
Іменем України

30 березня 2026 року м. Харків 

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Харкові у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026226220000080 від 14.03.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою:   АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, 
у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2026 приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебував в приміщені кафе, що розташоване в будівлі зупинки громадського транспорту, розташованого за адресою: м. Харків, пр.Г.Харкова, 218 та вживав спиртні напої. В подальшому, того ж дня, приблизно о 16:00 годин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка працює у вказаному закладі барменом, на ґрунті раптово виниклих неприязливих відносин виник словесний конфлікт, під час якого, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , яка на той час, знаходилася біля вхідної двері кафе, та приблизившись на відстань витягнутої руки, обличчям до обличчя, умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в область голови ОСОБА_4 , а саме в праву ділянку сконі потерпілої. Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи обличчям до обличчя до потерпілої ОСОБА_4 , наніс ще один удар кулаком своєї правої руки в ділянку проекції верхньої третини грудини. Від отриманих ударів, потерпіла ОСОБА_4 впала на підлогу, затримавши падіння своїми руками.
В цей час, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , знаходячись позаду останньої, наніс їй ще один удар кулаком своєї руки, в ділянку задньої поверхні правого плечового суглоба. Після чого, потерпіла ОСОБА_4 піднялася з підлоги та направилася до барної стійки. В цей час, до останньої підійшов ОСОБА_3 , та знаходячись на відстані витягнутої руки від потерпілої ОСОБА_4 , схопивши останню своєю лівою рукою за її куртку наніс своєю правою рукою ще один удар в область обличчя, а саме в ділянку ока.
Так, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові та тулубі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-197- С/2026 від 17.03.2026 за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликали незначні скором и пущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, згідно п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч.1 ст. 125 КК України.
Прокурор надав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Просив призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки він має необхідні заощадження для його оплати.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.
Суд зауважує те, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.
До такого висновку дійшов ККС ВС в постанові від 21 серпня 2024 року у справі №127/16102/23 (провадження № 51-1225км24).
Тому, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене, з урахуванням заяви самого обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави. На думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. 
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до частини 1 статті 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний диск «DVD-R» «HP» 4,7 мб., 120 мін, на якому мається відеозапис за 13.03.2026 року з внутрішніх камер відеоспостереження, які розміщені в кафе, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Г.Харкова, буд. 218 - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Немишлянський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя