ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/24543/24
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.11.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 21.11.2024 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживала на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подавши усі необхідні документи, однак отримала рішення про відмову у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років. Вказана відмова слугувала підставою для звернення позивачки із цим позовом до суду. 
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
22.01.2025 на адресу суду від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву вх. №4402/25 відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в позові. В обґрунтування відзиву відповідач вказав, що після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 14.11.2024 №064250009874 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до норм статті 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку з тим, що у заявниці на дату звернення необхідний період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 недостатній для призначення пенсії.
Так, за результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку від 08.11.2024 та доданих до неї документів підтверджений період проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993 становить 02 роки 02 місяці 14 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ.
Оскільки наданими позивачем документами не підтверджено постійне проживання/роботу у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 4 років станом на 01.01.1993, тому підстави для застосування до особи положень статті 55 Закону №796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні.
Отже право на зниження пенсійного віку документально не підтверджено.
Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку є правомірним та вмотивованим, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.
Крім того, 22.01.2025 відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача вх. №4448/25.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення для участі у справі другого відповідача - задоволено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області до участі у справі №240/24543/24, як другого відповідача.
Відповідач ГУ ПФУ в Сумській області відзив на адміністративний позов не надав, про причини неподання відзиву не повідомив, тому суд, у відповідності до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішує справу за наявними матеріалами. 
20.02.2025 ГУ ПФУ в Сумській області надіслано клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду матеріалів пенсійної справи позивача вх. №12591/25.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.11.2024, вважаючи, що має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до змісту статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положення ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.52).
До заяви було додано усі необхідні, на думку позивача, документи для призначення пенсії (а.с.53).
Проте, позивачем було отримано від ГУ ПФУ в Житомирській області повідомлення про відмову у призначенні пенсії від 15.11.2024 в якому повідомлялось, що у зв`язку з розглядом даної заяви та наданих до неї документів 14.11.2024 винесено рішення №064250009874 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до норм статті 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку з тим, що у заявниці на дату звернення необхідний період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 недостатній для призначення пенсії (а.с.86).
У рішенні про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку зазначено, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви, підтверджений період проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993 становить 02 роки 02 місяці 14 днів (з 29.06.1989 по 13.09.1991), що не дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 5 років відповідно до Закону №796-ХІІ. Страховий стаж особи становить 38 років 07 місяців 19 днів. 
Позивач вважає таке рішення протиправним, та звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).
Стосовно наявності у позивачки необхідного періоду проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років, починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою – третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Тобто, у 2024 році пенсія за віком призначається особам після досягнення 60 – річного віку за наявності страхового стажу - 31 рік.
Статтею 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на, але не менше 15 років страхового стажу. 
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-ХІІ.
Відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років (у разі документального підтвердження права на відповідне зниження) необхідний страховий стаж повинен становити 26 років (31-5).
Зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року, проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, вік виходу на пенсію зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється особам, які постійно проживали або працювали чи навчалися у зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року.
Право громадян на користування пільгами відповідно до зазначеного Закону визначається на підставі посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи", що визначено статтею 65 Закону №796-ХІІ.
Згідно з наданим посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.10.2014 (а.с.14), позивачка має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.
Позивачем надано довідку від 21.08.2024 №5801, видану виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області сектору ведення реєстру, в якій зазначено, що ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована в зоні посиленого радіологічного контролю з 02.07.1982 по теперішній час м.Малин Житомирської області (а.с.19).
Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Порядку №22-1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:
учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;
посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
потерпілим від Чорнобильської катастрофи:
для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;
для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;
для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Житомирською або Київською облдержадміністраціями;
посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Отже, довідки навчальних закладів не передбачені абзацами п`ятим, шостим, сьомим підпункту 7 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження факту проживання на забрудненій території.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає правомірним оскаржуване рішення, оскільки за доданими до справи документами позивач з 01.09.1985 по 28.06.1989 навчалася в Бердичівському педагогічному училищі, який знаходиться у м. Бердичеві, Житомирської області, що відповідно до переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ УРСР від 23.07.1991 №106, не відноситься до зон радіоактивного забруднення.
Крім того, що при обчисленні періоду проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення правомірно не взято до уваги інформацію про перебування на канікулах та виробничій практиці згідно довідки №182 від 15.07.2024 (а.с.49).
Довідка навчального закладу не є документом, що підтверджує право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку у розумінні підпункту 7 пункту 2.1 Порядку №22-1, окрім того з довідки неможливо встановити де проживала позивач під час канікул та де проходила практику.
Також, позивачу правомірно не зараховано до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю період проживання починаючи з 14.09.1991 по 31.12.1992 відповідно до довідки від 04.03.2024 №126 (а.с. 51), оскільки ОСОБА_2 з 13.09.1991 була звільнена з роботи у зв`язку з призначенням чоловіка на нове місце служби. З 11.12.1992 по 29.03.1993 проживала та працювала в росії, зокрема проходила службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , де склала урочисте клятвене зобов`язання, згідно записів трудової книжки від 01.08.1989 НОМЕР_3 (а.с.51, 63-68).
Отже, за результатами розгляду наданого пакету документів пенсійний орган дійшов вірного висновку про те, що періоди навчання позивача у м. Бердичеві та проживання у росії не відносяться до періодів проживання на територіях радіоактивного забруднення.
Посвідчення особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії не є документом, який підтверджує період проживання на територіях радіоактивного забруднення.
Оскільки наданими позивачкою документами не підтверджено постійне проживання/роботу у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 4 років станом на 01.01.1993, то підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону №796-XII для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує судові витрати із відповідачів на користь позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись статтями 77, 139, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Берестовська, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

19.03.26