Справа № 420/3151/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить: 
1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904036-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 104674,10 грн. 
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904033-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 56514,50 грн. 
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904034-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 5698,85 грн.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904035-2407-1553-UA51020310000020019 від 10.06.2024 р. на загальну суму 19389,13 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що оскільки він не є власником об`єктів нежитлової нерухомості за адресами: АДРЕСА_1 ; та по АДРЕСА_2 у зв`язку із відсутністю таких об`єктів (все знесено), законні підстави нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ці об`єкти нежитлової нерухомості за 2023 рік відсутні. На підставі наведеного, податкові повідомлення-рішення № 1904036-2407-1553 UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 104674,10 грн. та № 1904033-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 56 514,50 грн., є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. Також позивач - ОСОБА_1 , та ФГ «ЛЮБАС», членом якого є Позивач, займається виробництвом сільськогосподарської продукції, її вирощуванням, збиранням, переробкою власно вирощеної продукції та її реалізацією, тобто є сільськогосподарським товаровиробником. Будівлі, які належать Позивачу на праві приватної власності, використовуються безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності та, відповідно, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а, отже, податкове повідомлення-рішення № 1904034-2407-1553 UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 5698,85 грн. є таким, що прийняте з порушенням норм чинного податкового законодавства та підлягає скасуванню. 
Ухвалою від 04.02.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
15.02.2025 року до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в автоматичному режимі згідно з даними інформаційно – комунікаційної системи ДПС були сформовані податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік:- від 10.06.2024 № 1904033-2407-1553-UA51120010000025020 на суму 56514,5 тис.грн.– за нежитлову будівлю складу загальною площею 1687 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;- від 10.06.2024 № 1904034-2407-1553-UA51120010000025020 на суму 5698,85 тис.грн. – за логістично-складський комплекс загальною площею 1134,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ;- від 10.06.2024 № 1904035-2407-1553-UA51120010000025020 на суму 19389,13 тис.грн. – за нежитлову будівлю складу загальною площею 2893,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ;- від 10.06.2024 № 1904036-2407-1553-UA51120010000025020 на суму 104674,1 тис.грн. – за будівлю свиноферми загальною площею 3124,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даних інформаційних систем ДПС, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не зареєстрований фізичною особою – підприємцем та, виходячи з вищезазначеного, не товаровиробник. Крім того, заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області не надавалась.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Головним управлінням ДПС в Одеській області відносно фізичної особи ОСОБА_1 винесені податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нерухомого майна, а саме: 
за 2023 рік - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) № 1904036-2407-1553 UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 104674,10 грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості - АДРЕСА_1 ;
за 2023 рік - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) № 1904033-2407-1553 UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 56 514,50 грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості - АДРЕСА_1 ; 
за 2023 рік - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) № 1904034-2407-1553 UA51120010000025020 від 10.06.2024р. на загальну суму 5698,85 грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості - АДРЕСА_3 ; 
за 2023 рік - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) № 1904035-2407-1553 UA51020310000020019 від 10.06.2024р. на загальну суму 19 389,13 грн. – податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості - АДРЕСА_4 .
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України.
Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено ст.266 ПК України.
Пунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно із положеннями пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості є будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, зокрема, господарські (присадибні) будівлі-допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.
У відповідності до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою ж оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).
Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомого майна, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
При цьому, виходячи із системного тлумачення вищевказаної норми ПК України необхідно вказати, що законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Кожен з визначених пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України буквених підпунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування ("д"), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу ("е"), сільськогосподарський товаровиробник ("ж"), громадські організації інвалідів та їх підприємства ("з"), релігійні організації ("и"), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання ("ґ"), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів ("і"), будівлі промисловості ("є") тощо.
Згідно з пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
У 2023 році Міністерством економіки України наказом від 16.05.2023 р. № 3573 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2023, відповідно до якого нежитлові сільськогосподарські будівлі призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо, віднесено до підрозділу "Інші нежитлові будівлі" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Нежитлові сільськогосподарські будівлі").
З викладеного слідує, що до нежитлових сільськогосподарських будівель відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2023 належать до класу 1271 "Нежитлові сільськогосподарські будівлі", в тому числі зерносховища, ангари тощо.
Тобто, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу, підрозділу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000, та з 2023 року - ДК 018-2023.
У розрізі спірних правовідносин Верховний Суд у постанові від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23 сформував правовий висновок про те, що споруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наявності сукупності умов:
- власником будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник;
- така нежитлова будівля віднесена до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
- така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.
Судом встановлено, що відповідно до Довідки № 44 від 03 травня 2022р. КП «Ананьївське міське бюро технічної інвентаризації Ананьївської міської ради», що видана ОСОБА_1 , повідомлено, що згідно обстеження станом на 03.05.2022р. за адресою: АДРЕСА_1 ; не має нерухомого майна (все знесено) та відсутнє зареєстроване право власності. 
Відповідно до Довідки № 45 від 03 травня 2022р. КП «Ананьївське міське бюро технічної інвентаризації Ананьївської міської ради», що видана ОСОБА_1 , повідомлено, що згідно обстеження станом на 03.05.2022р. за адресою: АДРЕСА_1 ; не має нерухомого майна (все знесено) та відсутнє зареєстроване право власності.
Також, на праві приватної власності ОСОБА_1 належать нежитлові будівлі та споруди виробничої бази АТП за адресою: Одеська область, Ширяївський р-н, смт Ширяєве, вул. Грушевського, 175, на підставі Свідоцтва про право власності, реєстраційні дані перенесені до Реєстру речових прав на нерухоме майно з урахуванням Довідки № 00758 від 08.07.2019р. ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», технічного паспорту від 08.07.2019р., рішення про перейменування вулиць № 172 від 24.12.2015р., архівного витягу від 12.06.2019р. № Л-73-15, як логістично-складський комплекс, що в цілому складається з адміністративної будівлі з навісом літ. «А» та котельної з навісом, літ. «Д», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47809984 від 17.07.2019р.
Отже, належні позивачу об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , відносяться до групи “Нежитлові сільськогосподарські будівлі” за кодом 1271.
Загальні підходи до визначення поняття сільськогосподарського виробника сформульовані у постановах Верховного Суду від 01.04.2021 р. у справі № 820/6752/16, від 17.02.2021 р. у справі № 820/3707/17, від 24.04.2020 р. у справі № 540/2206/19, від 10.04.2020 р. у справі №823/1751/17.
У цих постановах Верховний Суд зазначив, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Тобто, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу - Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).
Визначення поняття сільськогосподарський товаровиробник також міститься у ст.1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18.01.2001 р. № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
Більше того, законодавець з метою визначення осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вжив також поняття виробники сільськогосподарської продукції.
Так, згідно з абз.2 ст.1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що поняття сільськогосподарський товаровиробник не суперечить його визначенню у пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень п.5.3 ст. 5 ПК України.
Зазначене дає підстави для висновку, що в розумінні пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.
Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.09.2021 р. у справі № 140/2700/19.
Згідно ч.1 ст.1 Закон України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 р. № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону (ч.2 ст.1 Закону № 973-IV).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом ФГ «ЛЮБАС», код ЄДРПОУ 24535384, зареєстрованого згідно розпорядження Ширяївської районної державної адміністрація 04.11.1996р., відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видами діяльності якого є, крім іншого такі види: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 52.10 складське господарство; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; та інше.
При цьому, на території Ширяївської сільської ради Одеської області з цільовим призначенням «ведення особистого селянського господарства», позивачу на праві власності належить земельна ділянка, яка використовується при вирощуванні зернових культур, а саме: кадастровий номер: 5125455100:01:005:0290, яка передана ФГ «ЛЮБАС» у використання.
Відтак, будівлі, які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, використовуються безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності та, відповідно, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Крім того, податковим повідомленням-рішенням № 1904035 2407-1553-UA51020310000020019 від 10.06.2024р. на загальну суму 19 389,13 грн. позивачу визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості - АДРЕСА_4 .
Однак, згідно Рішення № 82 від 28 квітня 2011 р. Виконавчого комітету Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області «Про видачу свідоцтва про право власності на виробничу базу АТП», у зв`язку зі зміною поштової адреси (раніше АДРЕСА_4 ), було вирішено видати ОСОБА_1 свідоцтво на право власності на нежитлові будівлі та споруди виробничої бази АТП, які складаються з: виробничої бази загальною площею 367,6 кв.м.; ремонтної майстерні; контрольно пропускного пункту; старого адмінприміщення; котельної; вбиральні; приміщення операторної АЗС; гаражу для автобусів; гаражу вант. автомобілів; складу; складу ПММ; пожарного водойма; естакади для мийки машин; мощення в АДРЕСА_3 . 
Відповідно до Рішення Другого пленарного засідання 3 сесії 7 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області № 172 від 24.12.2015р. «Про перейменування вулиць смт. Ширяєве» вулицю Леніна було перейменовано у вулицю Грушевського».
При цьому, враховуючи дані інвентаризації, що оформлені Довідкою № 00758 від 08.07.2019р. ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», технічним паспортом від 08.07.2019р., дані щодо нежитлових будівель та споруд виробничої бази АТП за адресою: АДРЕСА_4 , були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як логістично-складський комплекс, площею 1134,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Відтак нарахування грошового зобов`язання за 2023 рік на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 є безпідставним.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 10.06.2024 року № 1904036-2407-1553-UA51120010000025020, № 1904033-2407-1553-UA51120010000025020, № 1904034-2407-1553-UA51120010000025020, № 1904035-2407-1553-UA51020310000020019 є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність нарахування позивачу грошових зобов`язань спірними рішеннями, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1862,17 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,  
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904036-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 104674,10 грн. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904033-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 56514,50 грн. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904034-2407-1553-UA51120010000025020 від 10.06.2024 р. на загальну суму 5698,85 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1904035-2407-1553-UA51020310000020019 від 10.06.2024 р. на загальну суму 19389,13 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1862,17 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів