Справа № 452/146/26
Провадження № 2/452/769/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" березня 2026 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
із участю: секретаря Кафтан О.Ю.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , – про встановлення факту, що має юридичне значення, -
в с т а н о в и в: 
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є позивач та відповідач. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інші особи, зокрема відповідач, із такими заявами до нотаріуса не звертався.На день смерті батька ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом з ним за місцем відкриття спадщини. Відповідач також був зареєстрований за місцем відкриття спадщини, проте фактично у будинку не проживає більше 10 років, останній раз відвідував батька у 2019 році. Під час оформлення спадкових прав позивачу стало відомо, що вона не може оформити спадкові права, оскільки відповідач також зареєстрований у будинку та вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки відповідач більше десяти років не проживав у будинку, тому він ще до смерті батька втратив право користування цим будинком і не міг у ньому проживати. Встановлення факту неприйняття відповідачем спадщини необхідне позивачу для спадкування всього майна після смерті батька.Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 не проживав на день смерті із спадкодавцем, та не прийняв спадщини після його смерті.
Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки, із відзивом на позов не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач.
З`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши надані по справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:
Судом установлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . За даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були подружжям. 
Як вбачається із свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Із копії Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №022622 відомо, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 27.06.2003 року за №312 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,3311 га в межах згідно з планом. 
Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов по АДРЕСА_1 від 29.10.2025 року за №97-6, при проведенні обстеження встановлено, що в будинку за наведеною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак із 2019 року ОСОБА_2 фактично не відвідував батька і сестру ОСОБА_1 , про що підтверджують сусіди.
Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 29.10.2024 року №422-6 відомо, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 . Із померлим були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , який зареєстрований але не проживає за цією адресою.
Згідно копії заяви, адресованої позивачем нотаріусу, відомо про факт звернення ОСОБА_1 у Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .
За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем є ОСОБА_3 .
Із повідомлення нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори від 28.10.25р. відомо, що причиною відмови позивачу видати свідоцтво про право на спадщину як єдиному спадкоємцю на спадкове майно ОСОБА_3 , є недоведення факту неприйняття спадщини сином померлого ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись в суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Відповідно до частини третьої ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті ст. 1269 ЦК України у редакції на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до пункту 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від22.02.2012 №296/5, у редакції, чинній на час відкриття спадщини, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місце знаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття (п.п. 3.1).
Верховний суд у постанові від 21 жовтня 2020 року в справі №569/15147/17 провадження №61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Беручи до уваги викладені обставини суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та доданими доказами.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживав на день смерті зі спадкодавцем, своїм батьком ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - за адресою: АДРЕСА_1 ; та не прийняв спадщини після його смерті.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст.284 ЦПК України.

Суддя