печерський районний суд міста києва
Справа № 757/51126/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 471817 від 03.10.2025, серії ЕПР1 № 472235 від 03.10.2025 та серії ЕПР1 № 472265 від 03.10.2025, суть яких зводиться до того, що: 
- 02 жовтня 2025 року о 23 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 5Б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820, що підтверджується тестом № 1221, результат якого склав 0,83 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- 03 жовтня 2025 року о 13 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 21А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6820, що підтверджується тестом № 4012, результат якого склав 2,43 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- 03 жовтня 2025 року о 13 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Басейна, 21А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки "Skoda" д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вище вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП.
У судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на номер мобільного телефону зазначений в протоколах про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи міститься довідка про доставку смс-повідомлення.
Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Харчуком О.П. на адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 14.11.2025.
У судовому засіданні, яке відбулося 20.01.2026 за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П., останнім було подано клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення, одночасно з цим захисником заявлено відвід судді, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено. 
30.01.2026 постановою судді Печерського районного суду м. Києва Соловйова О.Л. заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. про відвід судді Гридасової А.М. залишено без розгляду. Матеріали справи повернуто судді Гридасовій А.М. для продовження розгляду.
В подальшому захисниками ОСОБА_1 - адвокатами Харчуком О.П. та Клочковою А.О. двічі подано клопотання про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 18.03.2026 та 31.03.2026, однак доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість прибути в судове засідання сторони захисту не надано. Крім цього, суддя зазначає, що захисники та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції як з приміщення іншого суду, так і з власних технічних засобів, однак таких заяв на адресу суду не надходило.
Вказані дії сторони захисту можуть свідчити про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Таким чином, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Недотримання строків розгляду, зокрема, справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 , якому об`єктивно надавалась можливість особисто надати пояснення у справі, чим він не скористався, свідчить про зловживання процесуальними правами та неналежне виконання процесуальних обов`язків, що очевидно, спрямовані на затягування розгляду справи та уникнення відповідальності особою.
Таким чином, оскільки, відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130, 124 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисників за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Щодо протоколів серії ЕПР1 № 471817 від 0.10.2025 та серії ЕПР1 №472235 від 03.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 471817 від 03.10.2025 вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 471817 від 03.10.2025; результатом тесту № 1221, який склав показник 0,83 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з боді камери поліцейського.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 472235 від 03.10.2025 вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472235 від 03.10.2025; результатом тесту № 4012, який склав показник 2,43 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями; відеозаписом з боді камери поліцейського.
Таким чином, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протоколи складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно, "поза розумним сумнівом", доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.12.2024.
За таких обставин, оцінюючи всі отримані докази, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини першої даної статті, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд приходить до наступного.
Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
На підтвердження вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472265 від 03.10.2025 року долучені: схема місця дорожньо-транспортної пригоди; письмові пояснення; відеозапис з бодікамери поліцейського.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Разом з цим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472265 від 03.10.2025, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначено - 03.10.2025.
Таким чином, на час розгляду судом справи відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472265 від 03.10.2025 за ст. 124 КУпАП закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що на час розгляду матеріалів в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом з цим, аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, у суду відсутні підстави зазначати в резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130, п. 1. ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Суддя А.М. Гридасова