ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/789/25	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б. 	
Провадження № 22-ц/817/138/26 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого — Гірського Б.О.
cуддів — Храпак Н.М., Хоми М.В.
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 604/789/25 за апеляційною скаргою Підволочиського управління житлово-комунального господарства від імені якого діє Збрик Олег Тадейович на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року (ухвалене суддею Сташківим Н.Б.) у справі за позовом Підволочиського управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
ВСТАНОВИВ:
В липні 2025 року Підволочиське управління житлово-комунального господарства (далі — Підволочиське УЖКГ) звернулось до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що в січні 2018 року між сторонами у справі укладено договір №554 про надання послуг з вивезення та розміщення твердих побутових відходів (далі - ТПВ).
Вказували на те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та отримує послуги з вивезення та розміщення ТПВ, що надаються Підволочиським УЖКГ. 
Оскільки між позивачем та ОСОБА_1 встановились зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та остання заборгувала за надані послуги станом на 01.07.2025 року 2 772, 21 грн., тому просили стягнути з відповідачки на їхню користь зазначений розмір заборгованості та судові витрати.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі Підволочиське УЖКГ просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Вважає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що матеріалами справи підтверджено надання послуг з вивезення ТПВ по всій території с. Підволочиськ.
Зазначає, що місця розташування контейнерів для збирання побутових відходів розроблені з урахуванням рельєфності місцевості та технічної можливості навантаження відходів на спецтранспорт, а їх кількість розраховується і з урахуванням кількості жителів.
Відтак вказують на те, що встановити контейнери у всіх місцях, в яких бажають споживачі є неможливим.
Звертають увагу на те, що споживачі мають право викидати побутові відходи в будь-який контейнер, який розташований на території села.
Посилається на відсутність доказів того, що відповідач не користується послугами Підволочиського УЖКГ по вивезенню ТПВ та відсутні докази на підтвердження того, що нею укладено договір про вивезення ТПВ з іншим виконавцем послуг.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення місцевого суду залишити без змін.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання їй послуг з вивезення ТПВ.
Звертає увагу, що відстань до найближчого контейнера від її будинку становить близько 300 метрів.
Вказує на те, що позивачем ігнорується прохання жителів провулку Надзбручанський щодо встановлення контейнера або вивезення ТПВ за безконтейнерною схемою.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно із ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно рішення Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 37 від 10.12.2010 року Підволочиське УЖКГ визначено виконавцем житлово-комунальних послуг щодо вивозу, збирання та утилізації ТПВ на території смт. Підволочиськ.
29 березня 2019 року, відповідно до положень п. 31 Постанови КМУ № 1173 від 16.11.2011 року «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів» між сторонами укладений договір № 554 “Про надання послуг із вивезення та розміщення твердих побутових відходів” (далі - Договір). Кількість фактично проживаючих осіб в будинку становить 3 чоловіка.
Рішеннями виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 141 від 06 червня 2025 року, № 132 від 27 травня 2024 року, №207 від 09 серпня 2022 року, затверджено встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.
Згідно розрахунку, сума заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з січня 2018 року по червень 2025 року (включно) за вивіз ТПВ з АДРЕСА_1 становить 2 772,21 грн.
15 квітня 2025 року Підволочиським УЖКГ на адресу ОСОБА_1 надіслано лист попередження про оплату за спожиті послуги.
Згідно розділу 2 Договору від січня 2018 року вбачається, що виконавець надає споживачеві послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів за контернейною та безконтейнерною схемами. Для вивезення ТПВ за контейнерною схемою використовується технічно справні контейнери, що належить виконавцю. Для вивезення ТВП за безконтейнерною схемою споживач зобов`язаний виставити у місцях, погоджених з виконавцем, закриті ємності з відходами місткістю не більше як 0,12 куб. метра.
Пунктом 5.2.3 Договору передбачено, що споживач має право визначати разом із виконавцем місця розташування контейнерних майданчиків, створювати умови для вільного доступу до таких майданчиків.
На виконання ухвали місцевого суду, позивачем долучено довідку про кількість мешканців, які можуть користуватись одним пластиковим баком для вивезення ТВП, план графік вивезення ТВП з населених пунктів Підволочиським УЖКГ, назви вулиць де розміщені контейнери, подорожні листи вантажних автомобілів за 2025 рік.
Із долучених до матеріалів справи заяв відповідача ОСОБА_1 за 2024, 2025 роки вбачається, що остання зверталась до позивача із заявами, щодо ненадання підприємством послуг із встановлення контейнерів, вивозу сміття, а також у зв`язку з невиконанням УЖКГ умов договору, вказувала на те, що, оскільки виконавець послуг не може надати такі послуги, то нехай розриває з нею договір.
Також із колективною заявою від 24.09.2025 року до позивача звертались мешканці провулку Надзбручанський, в тому числі і відповідачка, з приводу встановлення їм баку для сміття, вказавши, що під`їзд обслуговуючого автомобіля є наявний.
Натомість УЖКГ листом від 29 вересня 2025 року надало відповідь згідно якого вбачається, що під час комісійного загального огляду місцевості встановлено, що провулок Назбручанський розміщений на крутому схилі, по обочинах дороги захаращеність низькорослими деревами, що дає можливість для проїзду тільки легковому автотранспорту, а тому встановлення додаткових контейнерів, проїзду великогабаритного автотранспорту та його розвороту немає можливості. Рекомендують користуватись найближчим контейнером по вулиці Надзбручанській. Також із долученої схеми розташування контейнерних баків вбачається, що найближчі знаходяться від місця проживання відповідача на відставні 120, 325, та 295 метрів.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин наявності контейнера для вивезення твердих побутових відходів по АДРЕСА_1 чи вивезення ТПВ за безконтейнерною схемою; не подано доказів надання самих послуг позивачем по АДРЕСА_1 чи користування відповідачем ОСОБА_1 наявними контейнерами на сусідніх вулицях.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Ст. 11 ЦК України визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Положеннями ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Спеціальним законом в сфері поводження з побутовими відходами є Закон України «Про відходи».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», послуги з поводження з побутовими відходами - послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 35-1 цього Закону, поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту. Договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами мають містити інформацію про укладені договори між виконавцем послуг з вивезення побутових відходів та суб`єктами господарювання, що надають послуги з перероблення та/або захоронення побутових відходів.
Обов`язок споживача укласти договір передбачений п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку.
Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування. 
Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.
У пункті 8.3. Договору зазначено, що у разі ненадання або надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості Споживач викликає представника Виконавця для складення акта-претензії, в якому зазначаються строки, види порушення, кількісних і якісних показників тощо. Представник виконавця зобов`язаний прибути протягом трьох робочих днів.
У пункті 8.4. Договору зазначено, що Акт — претензія складається Споживачем та представником Виконавця і скріплюється їх підписом. У разі неприбуття представника виконавця у триденний строк або його відмови від підпису акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі або виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення.
У пункті 8.5. Договору зазначено, що Акт-претензія подається виконавцеві, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок розміру плати або надає Споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.
Так, судом встановлено та сторонами не заперечується обставина, що в с. Підволочиськ Підволочиським УЖКГ надаються послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів.
Водночас суд першої інстанції, погодившись із доводами сторони відповідача, вважав, що відсутність сміттєвих контейнерів по вул. Провулок Надзбручанський 8 в с. Підволочиськ та розміщення найближчого контейнера на відстані 120 метрів, свідчить про те, що послуги з вивезення та розміщення ТПВ позивачем відповідачу не надаються.
Разом з тим, колегія суддів з таким висновком місцевого суду погодитись не може у зв`язку із наступним.
Так, відповідачка, посилаючись на ненадання послуг з вивезення ТПВ, не дотрималась встановленого Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та умовами Договору порядку фіксації такого факту. 
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 8.3–8.5 Договору, у разі ненадання або надання послуг не в повному обсязі споживач зобов`язаний викликати представника виконавця для складення акта-претензії, в якому фіксуються конкретні обставини порушення, строки та його характер. 
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що саме акт-претензія є належним доказом ненадання або надання неналежної якості послуг. 
Водночас в матеріалах справи відсутні докази складання такого акта-претензії або здійснення відповідачкою виклику представника виконавця.
Сам факт направлення ОСОБА_1 у 2024 році листа на адресу виконавця із загальним твердженням про ненадання послуг та пропозицією розірвати договір, не свідчить про дотримання передбаченої Законом України «Про житлово-комунальні послуги» і Договором процедури врегулювання спору щодо якості чи обсягу послуг. 
Такий лист не містить фіксації конкретних порушень у порядку, визначеному договором, не підтверджує здійснення виклику представника виконавця та не замінює акта-претензії.
Відтак ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами факт ненадання виконавцем послуг у встановленому Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Договором порядку.
Крім того, колегія суддів вважає, що сам по собі факт розміщення контейнера для вивезення ТПВ на відстані 120 метрів, що підтверджено схемою розташування контейнерів (чи як стверджує відповідачка близько 300 метрів) від будинку, не свідчить про ненадання позивачем послуг з вивезення та розміщення ТПВ, оскільки законодавство не містить норми, яка зобов`язує виконавця встановлювати контейнер безпосередньо біля кожного домоволодіння.
Більше того, відповідачка не надала жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості користуватись найближчим контейнером.
З урахуванням того, що факт існування договірних відносин між сторонами підтверджений, позивач є виконавцем послуг з вивезення та розміщення твердих побутових відходів в с. Підволочиськ, а відповідач не довела належними та допустимими доказами факт ненадання їй таких послуг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Підволочиського УЖКГ заборгованості за послуги з вивезення та розміщення ТПВ.
Водночас колегія суддів вважає, що заявлений позивачем розмір заборгованості на суму 2 772, 21 грн. станом на 01.07.2025 року, необґрунтований в повній мірі.
Так, на підтвердження розміру заборгованості позивачем було долучено до позовної заяви рішення виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 141 від 06 червня 2025 року, № 132 від 27 травня 2024 року, №207 від 09 серпня 2022 року, якими затверджено встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.
Колегія суддів відхиляє, як неналежний доказ, рішення виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 141 від 06 червня 2025 роки, оскільки ним затверджено встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів з 01.07.2025 року, тобто стосується періоду, який не охоплюється позовними вимогами.
Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 132 від 27 травня 2024 року затверджено встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів на одну людину в місяць 25,05 грн., а рішенням №207 від 09 серпня 2022 року 19,78 грн.
Таким чином, розрахунок заборгованості позивача узгоджується із вищезазначеними тарифними ставками за період з 01.09.2022 року по 01.07.2025 року на суму 2 223, 09 грн. (з 01.06.2024 року по 01.07.2025 року (13 місяців) х 3 особи (25,05 грн.) = 976, 95 грн.) + з 01.09.2022 року по 31.05.2024 року (включно) (21 місяць) х 3 особи (19,78 грн.) = 1246, 14 грн.).
Доказів на підтвердження розміру тарифної ставки, яка бралась для обрахунку за період з 01.01.2018 року по 01.09.2022 року позивачем не надано, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.
Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів за період з 01.09.2022 року по 01.07.2025 року у розмірі 2 223,09 грн.
Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Щодо судових витрат.
Позивачем було сплачено за подання позову 3 028 грн., а за подання апеляційної скарги 4 542 грн.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 428, 21 грн. (2 223, 09 х 3 028 / 2 772, 21) сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 642, 46 грн. (2 223, 09 х 4 542 / 2 772, 21) сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Підволочиського управління житлово-комунального господарства — задовольнити частково.
Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Підволочиського управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства (вул. Садова, 1/5 с. Підволочиськ, Тернопільська область код ЄДРПОУ 03353800) заборгованість за послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів за період з 01.09.2022 року по 01.07.2025 року у розмірі 2 223,09 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Підволочиського управління житлово-комунального господарства (вул. Садова, 1/5 с. Підволочиськ, Тернопільська область код ЄДРПОУ 03353800) 2 428, 21 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 642, 46 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 03 березня 2026 року.

Головуючий       Гірський Б.О.

Судді:        Хома М.В.

Храпак Н.М.