ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року  Справа № 906/1236/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Коломис В.В. 

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни 
на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 11.11.2025, повне рішення складено 11.11.2025,
у справі № 906/1236/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління механізації" 
до Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни 
про стягнення 153 435,50 грн 

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління механізації" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни заборгованості з орендної плати у розмірі 153 435,50 грн, що виникла за Договором оренди № 2 від 31.01.2022 та Договором оренди № 2 від 01.01.2025.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 позов задоволено.
Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління механізації" 153 435,50 грн боргу з орендної плати, 3 028,00 грн судового збору та 8 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач Фізична особа-підприємець Безнощук Оксана Володимирівна, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:
- підставою для задоволення позовних вимог, відповідно до змісту рішення суду першої інстанції, стала позиція суду про наявність у відповідача заборгованості за двома договорами оренди нежитлових приміщень: договором оренди № 2 від 31.01.2022, строком дії до 31.07.2022 з правом пролонгації, а також договором оренди № 2 від 01.01.2025, укладеним строком до 31.12.2025;
- суд першої інстанції визнав доведеним факт передачі приміщення відповідачу, нарахування орендної плати у фіксованому розмірі та існування заборгованості у сумі 100 666,59 грн за першим договором та 53 600,00 грн за другим договором, що в сукупності, на думку суду, підтверджує обґрунтованість заявлених до стягнення 153 435,50 грн;
- крім того, суд першої інстанції визнав обґрунтованими та співмірними витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн, поклавши їх на відповідача поряд із судовим збором, посилаючись на подані договори з адвокатом, ордер та платіжні інструкції;
- суд першої інстанції дійшов помилкового та юридично необґрунтованого висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, що призвело до фактичного позбавлення його права на участь у процесі, подання заперечень, доказів та реалізації інших процесуальних прав, гарантованих Господарським процесуальним кодексом України;
- факт повернення поштового відправлення з формулюванням "адресат відсутній за вказаною адресою" жодним чином не підтверджує доведений факт обізнаності відповідача про розгляд справи, отримання судових документів або наявність об`єктивної можливості взяти участь у процесі; навпаки, така відмітка свідчить про те, що кореспонденція фактично не була вручена, а відтак суду було відомо про відсутність реального інформування особи про відкриття провадження;
- водночас суд першої інстанції, усвідомлюючи, що кореспонденція не вручена, не вжив жодних додаткових заходів для встановлення фактичного місцезнаходження відповідача, не перевірив можливість альтернативних способів повідомлення, не встановив причин невручення кореспонденції та безпідставно обмежився лише формальним направленням поштового відправлення;
- крім того відповідачу не було запропоновано реалізувати право на подання відзиву, не надано строк для подання заперечень, не направлялись копії процесуальних документів належним способом, а сама справа розглянута в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, що в умовах фактичної необізнаності відповідача про існування провадження у справі призвело до повної процесуальної ізоляції сторони відповідача;
- суд першої інстанції безкритично прийняв наведений позивачем розрахунок заборгованості як належний та достовірний доказ, не перевіривши його обґрунтованості; у рішенні відсутні будь-які обчислення, часові періоди, деталізація щомісячних платежів, не зазначено, за які саме місяці та в якому розмірі проводилось нарахування, що унеможливлює перевірку правильності судових висновків;
- крім того судом першої інстанції не досліджено належним чином, чи здійснювалися відповідачем будь-які платежі, часткова оплата, взаємозаліки або інші розрахунки між сторонами протягом тривалого строку орендних правовідносин;
- посилання суду на акти надання послуг та акти звіряння не можуть вважатися достатніми доказами наявності боргу, оскільки суд не встановив, чи відповідають вони реальному обсягу користування приміщенням, не оцінив факт їх непідписання відповідачем, а також не надав жодної правової оцінки відмові відповідача від їх підписання. Сам лише факт надання таких документів позивачем не свідчить про безумовне визнання сторонами зобов`язання в зазначеному розмірі;
- окремої уваги заслуговує те, що суд першої інстанції повністю проігнорував обставини припинення фактичних орендних відносин, а також питання, з якого саме моменту приміщення було повернуте або фактично не використовувалося відповідачем;
- при цьому суд задовольнив вимоги за договором оренди, який, за твердженням самого позивача, було розірвано в односторонньому порядку, однак жодної правової оцінки моменту припинення зобов`язання суд не надав;
- тобто без встановлення ключових фактичних обставин - реальних строків користування приміщенням, конкретних періодів утворення боргу, здійснених оплат, дійсності нарахувань, наявності чи відсутності заборгованості у визначеному розмірі суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків, які не ґрунтуються на повному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи.
За наведених обставин відповідач не погоджується з указаним судовим рішенням у повному обсязі, вважає його ухваленим з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, за відсутності змагальності процесу та фактичної можливості реалізувати право на захист, а також без належної оцінки доказів у справі, що в сукупності призвело до неправильного вирішення спору по суті.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 01.12.2025, для розгляду справи № 906/1236/25 визначено колегію суддів у складі: Павлюк І.Ю. головуючий суддя, Розізнана І.В., Тимошенко О.М.
Листом № 906/1236/25/6264/25 від 02.12.2025 матеріали справи витребувано у Господарського суду Житомирської області.
09.12.2025 матеріали справи № 906/1236/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду докази сплати 3 633,6 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.
23.12.2025 (вх. № 10090/25) від представника Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію № 9572-5298-1201-2578 від 23.12.2025 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Павлюк І.Ю. та судді-члена колегії Розізнаної І.В. у період з 22.12.2025 по 02.01.2026 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, протокол від 23.12.2025, яким визначено для розгляду справи № 906/1236/25 колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Коломис В.В.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову у справі № 906/1236/25 менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни здійснюється судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами /а.с. 69/.
Позивач не скористався наданим йому правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціальне управління механізації" (ТОВ "СУМ", позивач/орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Безнощук Оксаною Володимирівою (відповідач/орендар) укладено договір оренди № 2, відповідно до умов якого ТОВ "СУМ" передало в оренду Фізичній особі - підприємцю Безнощук Оксані Володимирівні нежиле приміщення адміністративного корпусу з механічною майстернею загальною площею 151,4 м2 (107,4 м2 адмінприміщення), розташоване в місті Житомир по вулиці Бялика, 8 (п. 1.1 договору оренди).
Вступ орендаря у користування приміщення настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення (п. 2.1 договору оренди).
Приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 2.3 договору оренди).
Згідно з п. 3.2 договору орендна плата за цим договором становить 6 700,00 гривень в місяць і вноситься орендарем не пізніше 6 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.
Несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця. При цьому з орендаря стягується сума орендної плати з урахуванням пені за кожний день прострочення (п. 3.5 договору оренди).
Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до даного договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого приміщення внаслідок неналежного використання або невиконання умов даного договору (п. 5.3 договору оренди).
Орендодавець зобов`язаний попередити орендаря у письмовій формі про припинення або зміну умов договору оренди до його закінчення або в місячний термін після закінчення строку договору оренди (п. 5.5 договору оренди).
Орендар зобов`язаний:
- вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі (п. 7.4 договору оренди);
- у разі припинення даного договору-повернути орендодавцю в 15-денний термін орендоване приміщення в належному стані не гіршому, ніж під час передачі його в оренду, що засвідчується актом прийому-передачі (п. 7.10 договору оренди).
3а невиконання або неналежне виконання зобов`язань, згідно з даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 8.1 договору оренди).
Спори, що виникають в ході цього договору, вирішуються за домовленістю сторін. Якщо згоди не досягнуто, спір передається на розгляд господарського суду (п. 8.2 договору оренди).
Відповідно до пункту 9.1 договору, даний договір укладено на строк з 01.02.2022 по 31.07.2022 з правом продовження за мовчазною згодою на наступний календарний рік.
Зміна або розірвання даного договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороннє внесення змін у договір не допускається (п. 9.2 договору оренди).
Цей договір укладається на термін до 31.07.2022, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством (п. 9.3 договору оренди).
Заявка орендаря на продовження договору повинна бути надана орендавцю за місяць до закінчення строку договору (п. 9.4 договору оренди).
Дія даного договору припиняється, зокрема, внаслідок:
- закінчення строку, на який він був укладений;
- відмови будь-якої із сторін від виконання договору, попередивши про це іншу із сторін за 1 місяць (п. 9.6 договору оренди).
Договір оренди підписаний сторонами /а.с. 5-6/.
01.02.2022 між сторонами договору оренди № 2 від 31.01.2022 підписано Акт прийому-передачі орендованого приміщення /а.с. 7/.
На підставі Акту прийому-передачі орендованого приміщення від 31.12.2024 відповідач повернув вказане приміщення позивачу /а.с. 7 на звороті/.
Заборгованість за 2024 рік підтверджується актами наданих послуг: № 8 від 31.01.2024; № 28 від 29.02.2024; № 46 від 31.03.2024; № 64 від 30.04.2024; № 82 від 31.05.2024; № 101 від 30.06.2024; № 119 від 31.07.2024; № 138 від 31.08.2024; № 156 від 30.09.2024; № 175 від 31.10.2024; № 183 від 30.11.2024; № 212 від 31.12.2024.
Згідно з Актом звіряння за січень 2024 року - червень 2024 року, підписаним сторонами, сальдо початкове (борг за попередній 2023 рік по оренді) становить 64 296,39 грн, орендна плата за перше півріччя 2024 року - 40 200,00 грн, часткова оплата - 22 542,55 грн, станом на 30.06.2024 заборгованість відповідача становить 81 955,84 грн /а.с. 10/.
Згідно з Актом звіряння за липень 2024 року - грудень 2024 року, підписаним сторонами, сальдо початкове станом на 01.07.2024 становить 81 955,84 грн, заборгованість відповідача за друге півріччя 2024 року - 40 200,00 грн, часткова оплата - 21 489,25 грн, станом на 31.12.2024 заборгованість відповідача становить 100 666,59 грн /а.с. 13 на звороті/.
01 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціальне управління механізації" (ТОВ "СУМ", позивач/орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Безнощук Оксаною Володимирівою (відповідач/орендар) укладено договір оренди № 2, відповідно до умов якого ТОВ "СУМ" передало в оренду Фізичній особі - підприємцю Безнощук Оксані Володимирівні нежиле приміщення адміністративного корпусу з механічною майстернею загальною площею 151,4 м2 (107,4 м2 адмінприміщення), розташоване в місті Житомир по вулиці Бялика, 8 (п. 1.1 договору оренди).
Умови договору оренди № 2 від 01.01.2025 є ідентичними умовам договору оренди № 2 від 31.01.2022, за винятком пунктів 9.1 та 9.3.
Так у п. 9.1 договору оренди № 2 від 01.01.2025 передбачено, що даний договір діє з 01.01.2025 по 31.12.2025, а п. 9.3 передбачено, що цей договір укладається на термін до 31.12.2025, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством.
Договір оренди № 2 від 01.01.2025 підписаний сторонами /а.с. 8-9/.
01.01.2025 між сторонами договору № 2 від 01.01.2025 підписано Акт прийому-передачі орендованого приміщення /а.с. 9 на звороті/.
Заборгованість за 2025 рік підтверджується актами наданих послуг: № 7 від 31.01.2025; № 43 від 28.02.2025; № 44 від 31.03.2025; № 66 від 30.04.2025; № 83 від 31.05.2025; № 99 від 30.06.2025; № 116 від 31.07.2025; № 127 від 31.08.2025.
Згідно з Актом звіряння за січень 2025 року - серпень 2025 року, сальдо початкове станом на 01.01.2025 становить 100 666,59 грн, заборгованість відповідача за січень- серпень 2025 року - 53 600,00 грн, часткова оплата - 831,09 грн, станом на 31.08.2025 заборгованість відповідача по орендній платі становить 153 435,50 грн.
Акти надання послуг за період з січня 2025 року по серпень 2025 року та Акт звіряння за січень 2025 року - серпень 2025 року не підписані відповідачем /а.с. 17-21/.
Відповідно до пункту 3.5 договору, несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця.
02.09.2025 позивач, враховуючи наявну заборгованість відповідача понад 20 місяців, направив на адресу відповідача лист-вимогу про сплату боргу із застосуванням права на притримання майна від 02.09.2025, в якому повідомив про те, що договір оренди № 2 від 01.09.2025 є розірваним з ініціативи орендодавця відповідно до п. 3.5 договору оренди з 02 вересня 2025 року, а майно, що знаходиться в орендованих приміщеннях притримується в порядку статті 594 Цивільного кодексу України до моменту проведення повного розрахунку за боргами з орендної плати.
Також позивач зазначив, що відповідно до пункту 3.4 договору оренди, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом прийому - передачі приміщення, у зв`язку з чим позивач просив відповідача негайно провести розрахунок в сумі 153 453,50 грн /а.с. 21 на звороті - 22/.
Вказаний лист-вимогу від 02.09.2025 позивача відповідач залишив без реагування.
На час подання позову до суду відповідач приміщення не повернув.
За розрахунком позивача станом на 01.09.2025 заборгованість відповідача з орендної плати за договором оренди № 2 від 31.01.2022 становить 100 666,59 грн, за договором оренди № 2 від 01.09.2025 - 53 600,00 гривень, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення заборгованості у розмірі 153 453,50 грн.
Господарський суд Житомирської області рішенням від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 позов задоволив.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги про стягнення 153 435,50 грн заборгованості обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).
Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди № 2 від 31.01.2022 та договору оренди № 2 від 01.01.2025. 
За умовами вищезазначених договорів ТОВ "СУМ" передало в оренду Фізичній особі - підприємцю Безнощук Оксані Володимирівні нежиле приміщення адміністративного корпусу з механічною майстернею загальною площею 151,4 м2 (107,4 м2 адмінприміщення), розташоване в місті Житомир по вулиці Бялика, 8. 
Вступ орендаря у користування приміщення настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення (п. 2.1 договорів оренди).
Приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 2.3 договорів оренди).
Орендна плата за цими договорами становить 6 700,00 грн на місяць та повинна вноситись не пізніше 6 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця (п. 3.2 договорів оренди).
Згідно з п. 7.4 договорів оренди, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.
Відповідно до п. 3.5 договорів оренди, несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця. При цьому з орендаря стягується сума орендної плати з урахуванням пені за кожний день прострочення.
Згідно з Актом прийому-передачі орендованого приміщення від 01.02.2022 орендодавець передав орендарю в платне користування нежиле приміщення адміністративного корпусу з механічною майстернею загальною площею 151,4 м2, розташоване в місті Житомир по вул. Бялика, 8.
На підставі Акту прийому-передачі орендованого приміщення від 31.12.2024 відповідач повернув вказане приміщення позивачу /а.с. 7 на звороті/.
Після підписання договору оренди № 2 від 01.01.2025 між позивачем та відповідачем підписано Акт прийому-передачі орендованого приміщення від 01.01.2025, відповідно до якого орендодавець передав орендарю відповідно до договору оренди № 2 від 01.01.2025 в платне користування нежиле приміщення розташоване в місті Житомир по вулиці Бялика, 8.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повернув позивачу орендоване приміщення за актом прийому-передачі, як це передбачено п. 2.3 договору оренди № 2 від 01.01.2025.
З вищевикладеного вбачається, що на підставі договору оренди № 2 від 31.01.2022 відповідач користувався орендованим приміщенням з 01.02.2022 по 31.12.2024, а на підставі договору оренди № 2 від 01.01.2025 з 01.01.2025 по 31.08.2025.
Відповідно до актів наданих послуг та актів звіряння розрахунків за 2024 рік та 2025 рік позивачем щомісячно нараховувалась орендна плата у розмірі 6 700,00 грн за місяць.
Тобто вартість орендної плати за договором оренди № 2 від 01.02.2022 за 2024 рік становить 80 400,00 грн (6 700 х 12), а за договором оренди № 2 від 01.01.2025 за період визначений позивачем з 01.01.2025 по 31.08.2025 становить 53 600,00 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що позивач включив у загальну суму позову (153 453,50 грн) залишок заборгованості за попередні періоди (тобто до 01.01.2024), посилаючись на "початкове та кінцеве сальдо" в актах звірки. 
Так в акті звіряння за перше півріччя 2024 року початкове сальдо становить 64 298,39 грн, кінцеве сальдо становить 81 955,84 грн, в акті звіряння за друге півріччя 2024 початкове сальдо - 81 955,84 грн, кінцеве сальдо - 100 666,59 грн /а.с. 10, 13 на звороті/.
Вищезазначені акти за 2024 рік підписані відповідачем ФОП Безнощук О.В. без зауважень.
Колегія суддів вважає, що підписання таких актів особою, що має право підпису, свідчить про визнання боржником суми заборгованості, яка виникла у попередніх періодах.
Відсутність окремих актів наданих послуг за період до 01.01.2024 спростовується підписаними відповідачем актами звірки за 2024 рік, які у сукупності з умовами договорів оренди (де чітко визначена оррендна плата - 6 700 грн/міс) та фактом триваючого користування майном, є достатнім доказом наявності грошового зобов`язання.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду (постанова від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17), підписання акта звірки, у якому зафіксовано залишок заборгованості є підтвердженням визнання боргу відповідачем. 
Тобто відповідач підписавши Акти звіряння 2024 рік, фактично визнав наявність боргу у розмірі 100 666,59 грн станом на 31.12.2024, що виник за попередні періоди користування орендованим приміщенням.
Враховуючи, що договір оренди № 2 від 01.02.2022 був чинним, об`єкт оренди перебував у користуванні відповідача (згідно з актом прийому-передачі), а доказів оплати суми 100 666,59 грн відповідачем не надано, як і не надано доказів оплати 53 600,00 грн за договором оренди № 2 від 01.01.2025 за період користування орендованим приміщенням з 01.01.2025 по 31.08.2025, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 153 435,50 грн є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.
Щодо заперечень скаржника про те, що суд першої інстанції неналежним чином повідомив відповідача про розгляд справи, що призвело до фактичного позбавлення його права на участь у процесі, подання заперечень, доказів та реалізації інших процесуальних прав, гарантованих Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.09.2025, зокрема, відкрито провадження у справі № 906/1236/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу право для подачі відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали /а.с. 36/.
Поштове відправлення № 0610281422912 з вказаною вище ухвалою, направлене відповідачу на адресу: м. Житомир. вул. Вільський шлях 27а, кв. 35, повернуто органом поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
В апеляційній скарзі скаржник вказав таку саму адресу свого місцезнаходження - АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку Господарського суду Житомирської області.
За наведених обставин, заперечення скаржника про те, що суд першої інстанції неналежним чином повідомив відповідача про розгляд справи, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані.
Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою правову природу одностороннього розірвання договору оренди, не встановивши ані факту дотримання процедури розірвання, ані реального моменту припинення договірних відносин, ані правових наслідків такого припинення, при цьому, визнавши договір розірваним, суд одночасно фактично поклав на відповідача обов`язок сплачувати орендну плату за період після припинення договору оренди, не надавши належного юридичного обґрунтування таким висновкам, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані, оскільки судом першої інстанції зазначено, що "договір оренди № 2 від 01.09.2025 є розірваним з ініціативи орендодавця за пунктом 3.5 договору з 02 вересня 2025 року" в частині оскаржуваного рішення, яка відноситься до встановлених судом обставин справи.
Разом з тим, суд першої інстанції не робив висновків щодо визнання розірваним договору оренди № 2 від 01.01.2025 з ініціативи орендодавця та не надавав оцінки таким діям позивача. Крім того предметом спору у справі № 906/1236/25 є стягнення заборгованості за договорами оренди № 2 від 31.01.2022 та № 2 від 01.01.2025, а не розірвання договору № 2 від 01.01.2025.
Інші заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, адже не спростовують наведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.
На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.
За змістом ч. 4. 5 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Безнощук Оксани Володимирівни - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.11.2025 у справі № 906/1236/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 906/1236/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повну постанову складено "25" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Тимошенко О.М. 

Суддя   Коломис В.В.