КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5848/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.59-62), просить: 
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у:
- невиплаті додаткової винагороди у розмірі 386 881,53 грн за періоди госпіталізації з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025, з 30.01.2025 по 28.04.2025; 
- невиплаті грошового забезпечення та додаткових виплат, передбачених наказом командира військової частини №175 від 16.06.2025, у сумі 94 410,70 грн; 
2) зобов`язати відповідача виплатити загалом 471 016,75 грн грошового забезпечення та додаткових виплат. 
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Дегтярьової С.В. від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у справі (а.с.114-115). 
На підставі розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду № 357 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ" призначено проведення повторного автоматизованого цієї справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за конкурсом (а.с.143). 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Сагуна А.В. (а.с.144).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного сулу Сагуна А.В. від 15 січня 2026 року справу прийнято до провадження (а.с.145).
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , підпорядкованій військовій частині НОМЕР_1 , та під час служби отримав мінно-вибухову травму, пов`язану із захистом Батьківщини. В подальшому перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025 та з 30.01.2025 по 28.04.2025, що підтверджується медичними документами. Незважаючи на поданий 21.05.2025 рапорт та наявність довідки про обставини травми від 26.04.2023 №577, відповідач не здійснив виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за час лікування. Крім того, після звільнення на підставі наказу № 175 від 16.06.2025 йому не було виплачено належне грошове забезпечення та додаткові виплати у повному обсязі. Всього, на думку позивача, відповідач має нарахувати і виплатити йому 471 016,75 грн грошового забезпечення та додаткових виплат. 
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що подані позивачем медичні документи не підтверджують факт лікування саме у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини. Зокрема, у виписці № 1006/48 вказано дату отримання травми 02.05.2020, тобто до введення воєнного стану, що, на думку представника, виключає підстави для виплати додаткової винагороди. Водночас у виписці №1661 зазначено, що травма пов`язана з проходженням військової служби, однак не вказано, що вона пов`язана саме із захистом Батьківщини. Крім того, він зазначив, що всі належні позивачу виплати при звільненні були нараховані та виплачені у повному обсязі у сумі 146 070,34 грн (а.с.128-132).
У відповіді на відзив позивач зазначив, що надані ним документи у своїй сукупності підтверджують факт лікування наслідків мінно-вибухової травми, отриманої 02.05.2022, а зазначення у виписці дати 2020 року є очевидною технічною помилкою. Крім того, позивач наголосив, що витяг з протоколу ВЛК від 05.05.2025 прямо підтверджує причинний зв`язок травми із захистом Батьківщини. Водночас доводи відповідача щодо виплат при звільненні позивач визнав (а.с.138-139). 
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Позивач у період з 20.03.2022 по 16.06.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 .
Довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2023 № 471 встановлено періоди безпосередньої участі позивача у заходах з оборони Держави у період з 05.04.2022 по 02.05.2022 на території Миколаївської області (а.с.17зв.). 
Довідкою командира військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 26.04.2023 №577 (а.с.15) підтверджено факт отримання позивачем 02.05.2022 мінно-вибухової травми під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 у Миколаївській області. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 25 квітня 2023 року № 52 (а.с.15).
Виписками із медичних карт стаціонарного хворого № 1444 та № 1006/48 (а.с.27-29, 139зв.-140) підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025 із діагнозом, в тому числі: "... Наслідки МВТ (02.05.2020 (2022))...".
Крім того, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1661 (а.с.24-25), позивач проходив стаціонарне лікування у період з 30.01.2025 по 28.04.2025. У зазначеній виписці вказано, що травма пов`язана з проходженням військової служби. 
Разом з тим, згідно з витягом з протоколу засідання штатної ВЛК 18 Регіональної ВЛК від 05.05.2025 №2025-0505-1438-3415-7 (а.с.26), постанову про причинний зв`язок, викладену у свідоцтві про хворобу КНП "Міська клінічна лікарня №10" ОМР від 18.04.2025 №2025-0416-1753-5161-3 (а.с.20зв.-23), з урахуванням додаткових документів, змінено, та встановлено, що травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06.06.2025 №46-РС позивача звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2025 №175 позивача з 16.06.2025 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення (а.с.133). При цьому вказаним наказом визначено перелік усіх виплат, які підлягають проведенню позивачу під час звільнення, однак додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до такого переліку не включена.
Згідно з довідкою про нараховані та виплачені суми, передбачені наказом № 175 від 16.06.2025 (а.с.122), позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення та інші належні виплати при звільненні у загальному розмірі 146 070,34 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі – Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Згідно з частиною 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. 
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі – Закон № 2011-ХІІ) у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. 
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі – Порядок № 260) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. 
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. 
Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. 
Цього ж дня Президент України видав Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким оголошено проведення загальної мобілізації. 
На виконання вказаних Указів Президента України Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова № 168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 1-1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану: 
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: 
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; 
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за N 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. 
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, додаткова винагорода у збільшеному розмірі до 100 000 гривень виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують. 
Виплата ж збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії відбувається за двох умов, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. 
З матеріалів справи встановлено, що позивач у період проходження військової служби безпосередньо брав участь у заходах із захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2023 №471 (а.с.17зв.). 
Під час виконання бойових завдань 02.05.2022 позивач отримав мінно-вибухову травму, що підтверджується довідкою про обставини травми від 26.04.2023 №577, виданою на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.04.2023 №52 (а.с.15).
Судом також було встановлено, що у подальшому позивач перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025 та з 30.01.2025 по 28.04.2025, що підтверджується виписками із медичних карт стаціонарного хворого № 1444, №1006/48 та №1661. Зазначені документи містять діагнози, пов`язані, зокрема з наслідками мінно-вибухової травми. 
Надаючи оцінку доводу відповідача про відсутність підтвердження факту лікування саме у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану, суд зазначає таке. 
Так, посилання відповідача на те, що у виписці №1006/48 зазначено дату отримання травми 02.05.2020, тобто до введення воєнного стану, суд оцінює критично, оскільки довідкою про обставини травми від 26.04.2023 №577 достовірно встановлено дату отримання травми – 02.05.2022. Крім того, інші медичні документи також містять відомості про наслідки мінно-вибухової травми саме з цією датою. З урахуванням того, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 за призовом під час мобілізації з 20.03.2022 (наказ №18 від 20.03.2022), зазначення у виписці дати отримання МВТ 02.05.2020 є очевидно несумісним із встановленими обставинами справи, у зв`язку з чим розцінюється судом як технічна помилка (описка), яка не спростовує факту отримання такої травми саме під час дії воєнного стану. 
Щодо доводів відповідача, що виписка із медичної картки № 1661 (24-25) не містить прямого зазначення про зв`язок травми із захистом Батьківщини, а лише вказує на її зв`язок із проходженням військової служби, суд зазначає, що такі доводи не враховують інші наявні у справі докази. Зокрема, витяг з протоколу засідання штатної ВЛК НОМЕР_3 РВЛК від 05.05.2025 №2025-0505-1438-3415-7 (а.с.26), прийнятий з урахуванням додаткових документів, містить чіткий висновок про те, що травма (наслідки МВТ 02.05.2022) позивача пов`язана із захистом Батьківщини. 
Таким чином, у своїй сукупності надані позивачем докази підтверджують, що його перебування на стаціонарному лікуванні у спірні періоди зумовлено наслідками травми, отриманої під час виконання бойових завдань та пов`язаної із захистом Батьківщини. 
Отже, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні всі передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 умови для виплати позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого.
Водночас суд зазначає, що визначення конкретного розміру такої додаткової винагороди належить до повноважень відповідача як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на здійснення відповідних нарахувань з урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема положень зазначеної постанови, а також фактичної кількості днів перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні. 
З урахуванням цього заявлена позивачем сума у розмірі 386 881,53 грн не підлягає самостійному визначенню судом на цій стадії, оскільки спір між сторонами стосується насамперед наявності права позивача на отримання додаткової винагороди, а не порядку чи правильності її розрахунку. За таких обставин питання визначення конкретного розміру виплат підлягає вирішенню відповідачем під час виконання судового рішення.
За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди є протиправною, а позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, збільшену до 100 000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025, з 30.01.2025 по 28.04.2025.
Водночас, вирішуючи вимогу позивача щодо невиплати грошового забезпечення та інших виплат при звільненні, суд встановив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2025 №175 (а.с.133) визначено перелік усіх виплат, які підлягають проведенню позивачу при звільненні. Згідно з довідкою від 24.09.2025 № 366-1364 (а.с.122, 124), такі виплати були нараховані та виплачені позивачу у загальному розмірі 146 070,34 грн, що також не заперечується самим позивачем у відповіді на відзив.
З огляду на викладене, підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Згідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Враховуючи, що позивач судових витрат по сплаті судового збору за подання позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат суду не надав, а тому, відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025, з 30.01.2025 по 28.04.2025.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100 000,00 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування за період з 10.12.2024 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 28.01.2025, з 30.01.2025 по 28.04.2025.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН