154/4449/25 
3/154/36/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Суддя Володимирського міського суду Волинської області Лутай А.М.,
розглянувши справу, яка надійшла з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ

22 жовтня 2025 року о 00:58 по вул. Луцькій в м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України,керувала транспортним засобом марки «SAAB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Драгер 6820, результат огляду становить 0,35 % проміле. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та суду пояснила, що вона дійсно 22.10.2025, приблизно о 00:58, по вул. Луцькій в м. Володимирі, керувала транспортним засобом марки «SAAB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , коли була зупинена працівниками поліції. Поліцейські запропонували їй пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що вона погодилася, оскільки поліцейський завірив її, що прилад нічого не покаже. Після того, як прилад показав алкогольне сп`яніння, працівники поліції не з`ясували у неї чи згідна вона з результатами огляду, не запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а одразу склали протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки вона не була згодна з результатами огляду, то, після складання адміністративних матеріалів, поїхала в лікарню, де самостійно пройшла огляд на стан сп`яніння. Результат алкотеста показав 0% проміле.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Лесик С.І. подав до суду клопотання, в якому просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовує тим, що поліцейськими було грубо порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема не забезпечено право особи на проходження огляду у закладі охорони здоров`я та не зафіксовано її волевиявлення щодо результатів тесту. Разом з тим, під час судового розгляду було допитано свідка – працівника поліції ОСОБА_2 , показання якого фактично підтвердили доводи сторони захисту. Свідок не зміг підтвердити факт того, що ОСОБА_3 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не надав жодних доказів такого роз`яснення чи пропозиції, а також не зміг пояснити причини, з яких після проведення огляду за допомогою алкотестера поліцейські відразу перейшли до стадії складання адміністративних матеріалів. Фактично показання поліцейського зводяться до того, що процедура була завершена одразу після отримання результату технічного засобу, без виконання обов`язкових процесуальних дій, передбачених законом. Такі пояснення свідка, на думку захисника, є критичними для оцінки доказів у справі, оскільки: по-перше, вони підтверджують відсутність належного роз`яснення права на медичний огляд; по-друге, свідчать про те, що поліцейські не з`ясовували позицію особи щодо результату тесту; по-третє, вказують на те, що рішення про складання матеріалів було прийнято формально та передчасно, без дотримання процедури. Відповідно до вимог законодавства та усталеної судової практики, огляд на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів не є остаточним доказом і підлягає обов`язковій перевірці у разі сумнівів або незгоди особи, що забезпечується шляхом направлення до медичного закладу. Невиконання цього обов`язку є істотним порушенням процедури, яке тягне недопустимість отриманих доказів. Більше того, у даній справі наявний альтернативний медичний огляд, проведений у закладі охорони здоров`я у короткий проміжок часу після події, який не підтверджує стан алкогольного сп`яніння, що прямо спростовує обвинувачення. Таким чином, у справі одночасно наявні: істотне порушення процедури огляду; відсутність доказів належного роз`яснення прав; показання поліцейського, які не підтверджують законність дій працівників поліції; об`єктивний медичний висновок, що спростовує стан сп`яніння. За таких обставин, наявні у справі матеріали не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини відповідно до принципу презумпції невинуватості та принципу in dubio pro reo підлягають тлумаченню на користь особи. Фактично сторона обвинувачення не довела жодного з ключових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а судовий розгляд лише підтвердив відсутність належної доказової бази. 
Вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На вимогу поліцейського водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил Дорожнього руху).
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Так, відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розділу І Інструкції).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції).
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю встановлена сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів. 
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490305, складеним 22.10.2025 поліцейським відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бутмерчуком М.Ю., стверджується, що 22 жовтня 2025 року о 00:58 по вул. Луцькій в м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України,керувала транспортним засобом марки «SAAB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Драгер 6820, результат огляду становить 0,35 % проміле.
Зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 підписала протокол без будь-яких зауважень.
Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП відділення поліції №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.10.2025. Зазначив, що у ОСОБА_1 відчувався, хоча й не різкий, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти на місці зупинки тест на стан алкогольного сп`яніння. Після проведення тесту, його напарник ОСОБА_4 роз`яснив ОСОБА_1 її права та з`ясував, чи погоджується вона з результатами тесту. 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долученим до нього чеком про проведення тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», стверджується, що в організмі ОСОБА_1 виявлено алкоголь 0,35 ‰ проміле. ОСОБА_1  із вищезазначеним результатом тесту погодилася, будь-яких заперечень з цього приводу не висловлювала, що засвідчила особистим підписом в Акті у графі «з результатом згоден».
В судовому засіданні також були оглянуті відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, встановленого в автомобілі поліції, що містяться на DVD-R – диску, на яких зафіксовані процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також процедура оформлення стосовно неї адміністративного матеріалу. Оглядом вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечувала проти результатів огляду, жодного зауваження з приводу процедури огляду не заявляла, вимоги, щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я – не висувала. Крім того зазначила, що вона дійсно, приблизно о 22:00 вжила один бокал пива.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені докази, у суду не має, а тому вказані докази беруться судом до уваги при ухваленні рішення по справі.
Доводи сторони захисту про відсутність складу адміністративного правопорушення у зв`язку з нібито грубим порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема щодо не з`ясування волевиявлення ОСОБА_1 стосовно результатів тесту та незабезпечення її права на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Так, відповідно до вимог Інструкції № 1452/735, направлення особи для проходження огляду в закладі охорони здоров`я здійснюється у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі його незгоди з результатами такого огляду.
З матеріалів справи вбачається, що на відеозаписах дійсно відсутня фіксація прямого висловлення ОСОБА_1 згоди з результатами огляду. Водночас така згода ОСОБА_1 зафіксована в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який містить відповідні відомості та її підпис.
Крім того, поведінка ОСОБА_1 після проведення огляду не свідчить про заперечення нею результатів тесту або про намір скористатися правом на проходження огляду в медичному закладі, що також узгоджується з відсутністю підстав для її направлення на такий огляд. 
Також не може бути підставою для закриття провадження наявність альтернативного медичного огляду, оскільки він був проведений через певний проміжок часу після зупинки транспортного засобу, що об`єктивно впливає на його результати та не спростовує показники, зафіксовані на місці зупинки транспортного засобу. 
З урахуванням наведеного, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона, в порушення вимоги п.2.9 «а» ПДР України, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суд керується таким.
Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає необхідним накласти на неї безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч ) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 130, 245, 266, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_5  винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на (1) один рік.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 665,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ:37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Копію постанови направити протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя А.М.Лутай