Справа№ 309/4138/25 
Провадження № 1-кп/309/312/25

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 лютого 2026 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
адвоката ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025000000000524 від 25.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 332 КК України 

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025000000000524 від 25.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 332 КК України.
В ході проведення підготовчого судового засідання, судом поставлено на обговорення питання про правильність визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що дана справа підсудна Хустському районному суду Закарпатської області.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 вирішення даного питання залишили на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.
За обставин цього провадження суд встановив наявність обставин, які можуть містити ознаки надходження обвинувального акту щодо ОСОБА_4 з порушенням правил підсудності.
Заслухавши пояснення учасників процесу, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для направлення матеріалів кримінального провадження до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання щодо територіальної підсудності та про передачу кримінального провадження на розгляд до Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області, зважаючи на таке.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "суд" має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення питань щодо можливого притягнення осіб до кримінальної відповідальності.
Отже, інститут територіальної юрисдикції безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, так як за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Частиною 9 ст. 615 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан, який на даний час продовжено.
Передусім суд вказує про те, що правила, визначені ч. 1 ст. 32 КПК України є спеціальними по відношенню до приписів ч. 9 ст. 615 КПК України.
За обставин цього кримінального провадження ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 332 КК України
У зв`язку з цим, на переконання суду, слід врахувати положення ст. 32 КПК України, які регламентують правила визначення підслідності, коли вчинено 2 та більше кримінальних правопорушень .
Доцільно звернути увагу на те, що місце вчинення кримінального правопорушення, в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України, детермінує територіальну юрисдикцію лише у випадку, якщо воно встановлено з деталізацією, достатньою для визначення меж юрисдикції суду першої інстанції. Якщо встановлене органом досудового розслідування місце вчинення злочину охоплює територію, яка підпадає під юрисдикцію кількох судів, що вправі здійснювати провадження в першій інстанції, така вказівка не дозволяє визначити територіальну підсудність за загальним правилом, зазначеним у першому реченні частини 1 статті 32 КПК України.
Частиною 1 ст. 114-1 КК України передбачено допустимість застосування основного покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тобто це кримінальне правопорушення за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Частиною 2 статті 332 КК України встановлено допустимість застосування основного покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Отже, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України є також тяжким злочином.
Частиною 2 статті 332 КК України визначено можливість застосування основного покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, а також допустимість застосування додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (на строк до трьох років ).
Водночас у ч. 1 ст. 32 КПК не йдеться про ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, а вказано на тяжкість правопорушень, як підставу до вирішення питання про територіальну підсудність.
Критерієм тяжкості вчиненого злочину для застосування приписів ч. 1 ст. 32 КПК України є вид і розмір основного покарання, передбаченого в санкції статті КК (частині статті) інкримінованого злочину, наявність додаткового покарання та його виду, а також вид санкції, характер та розмір заподіяної шкоди, а не виключно той, який визначено у приписах ст. 12 КК України.
Така позиція співпадає з усталеною практикою Верховного Суду (див., наприклад, провадження № 51-7484впс23 та № 51-152впс24).
З огляду на санкцій зазначених злочинів кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК є найбільш тяжким правопорушенням, а тому для вирішення питання про підсудність значення має саме місце вчинення цього кримінального правопорушення.
Із урахуванням наведеного слід перевірити визначення стороною обвинувачення місця вчинення цього кримінального правопорушення.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.
Злочин, передбачений ст. 332 КК України, вважається закінченим у момент, коли виконано відповідні дії, зокрема, організація незаконного переправлення через державний кордон України.
З обвинувального акту вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_4 та осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, не пізніше 07.02.20205 р. виник злочинний умисел спрямований на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння громадянину ОСОБА_6 у незаконному переправленні через державний кордон України з метою уникнення мобілізації в особливий період.
Також, з обвинувального акту вбачається, що всі підготовчі дії обвинуваченого та інших осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, по сприянню громадянину ОСОБА_6 у незаконному переправленні через державний кордон України з метою мобілізації в особливий період, зокрема координація їх дій, спілкування та передача грошових коштів, а також саме переплавлення через державний кордон України у не встановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб відбувались в м. Ужгород. 
Відповідно до обвинувального акту на території Хустського та Міжгірського району відбувалось лише переховування ОСОБА_6 в той час як інші особи вчиняли певні дії щодо його незаконного переплавлення через державний кордон України.
За наведених вище обставин, суд вважає про наявність підстав для направлення даного кримінального провадження до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання щодо територіальної підсудності та про передачу кримінального провадження на розгляд до Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 22025000000000524 від25.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 332 КК України , направити до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання щодо територіальної підсудності та про передачу кримінального провадження на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1