Справа № 346/3295/25
Провадження № 2/346/216/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 березня 2026 р.	м. Коломия	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань: Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань суду, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21058 гривень 80 копійок за кредитними договорами, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та правову допомогу у розмірі 13 000 гривень. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором. 
Сторони у судове засідання не з`явились, представниця позивача подала клопотання, яким просила у разі неможливості проведення судового засідання у режимі відеоконференції відкласти розгляд справи, однак це клопотання надійшло і було зареєстрвоано тільки о 14год.45хв., тобто вже після судового засідання. 
Позиції учасників справи.
Позиція позивача полягала в тому, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4236775 від 10.08.2021 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 10400 гривень. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 21058 гривень 80 копійок, з яких: 7800 гривень - заборгованість за кредитом; 12114 гривень 80 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1144 гривні – заборгованість за комісіями. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до ТОВ «Факторинг партнерс», саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором.
Позиція відповідача. Кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитом лише в період погодженого сторонами строку кредитування, а не як міру відповідальності позичальника за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Умовами Кредитного договору визначено, що строк кредитування становить 30 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 09.09.2021 року. Тому після з 10.09.2021 року кредитом не мав права продовжувати нараховувати відсотки за користування кредитом коштами. Також вона сплачувала кошти 11.11.2021 року за проценти сплатила 473 грн. та 390 грн. за заборгованість за кредитом. Також 10.12.2021 року відповідачка сплатила 510 грн. – боргу по процентах та 390 грн. – борг за кредитним договором. Нарахування їй комісії за управління та обслуговування кредиту, а саме: за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Зокрема у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування (10 червня 2017 року)», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини 5 статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
24.12.2023 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ч.7 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено п.2 наступного змісту: «У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом». Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін».
Згідно з ч.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення мін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п.5 р. і цього закону, яким доповнено ч.7 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено п.2, поширюється на договори про споживчий кредит, укладено до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Крім цього щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що стягнення з неї 4000 грн. за надання позивачу усної консультації з вчинення документів та стягнення 9000 грн. за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду є безпідставним та завищеним. Погоджується лише на частку сплату позивачу 1000 грн. за професійну правничу допомогу.
Оцінка суду щодо фактів.
10 серпня 2021 року, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ТОВ «Мілоан» уклали між собою договір про споживчий кредит № 4236775 (а.с. 9-23). 
І зокрема, згідно п.1.1 вказаного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі – кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 
Також в пункті 1.2. вказаного договору встановлено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10400.00 грн. у валюті: Українські гривні. 
Разом з цим відповідно до п. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 10.08.2021 (строк кредитування). 
А термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 09.09.2021 року, що вказано в пункті 1.4.
Також в пункті 1.5.1. встановлено, що комісія за надання кредиту становить: 1144.00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 
Разом з цим проценти за користування кредитом становлять: 3900.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом що встановлено в пункті 1.5.2. 
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що також встановлено в пункті 1.6.
Крім цього відповідно до пункту 1.7. тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Пунктом 2.2.1. встановлено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. 
Разом з цим відповідно до пункту 2.2.2. нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. 
Пунктом 2.2.3. встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту), що встановлено в пункті 2.3.1.2. вказаного договору. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Крім цього відповідно до пункту 2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у: продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору.
Разом з цим відповідно до пункту 2.4.1. позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації – не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
Крім цього пунктом 4.2 встановлено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.
І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала ОСОБА_1 , вказаний у договорі кредит, що підтверджується розрахунком та квитанцією (а.с. 33,34-36), але остання у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконувала, і за весь час сплатила меншу сума ніж обсяг її зобов`язань (а.с.34-36, 127-139).
Проте, 26.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором 4236775 від 10 серпня 2021 року, що укладений між ТОВ "Мілоан " та ОСОБА_1 (а.с.37-43).
І у зв`язку із цим, а також оскільки ОСОБА_1 продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 4236775, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «Факторинг Партнерс», у ОСОБА_1 виник борг по кредиту у розмірі 21058 гривень 80 копійок з яких: 7800 гривень - заборгованість за кредитом; 12114 гривень 80 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом та 1144 заборгованість за комісіями.
Зміст спірних правовідносин.
Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та відповідачем ОСОБА_1 дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає новим кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як нового кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит та проценти за користування ним, на підставі договору.
Оцінка суду (щодо права).
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:
Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.
Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали.
Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін.
Як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 та ТОВ "Мілоан" уклали між собою договір № 4236775 відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит у гривні у розмірі 10400 гривень. І вона взяті на себе зобов`язання виконала повністю.
Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зокрема, за вказаним договором, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання, за договором № 4236775, повернути кредит у розмірі 10400 гривень протягом 30 днів, з 10.08.2021 року та сплачувати проценти за користування кредитом і кокмісії, які зазначені вище. Разом з цим, строк може бути продовжений на пільгових умовах користування кредитними коштами на 15 днів, а потім ще на 60 днів, але на стандартних умовах користування кредитними коштами та сплати процентів і комісії, на умовах, вказаних вище у цьому рішенні.
Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).
Але, як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином, тобто на умовах конкретних пунктів договору, тобто у строки на порядку вказаних вище, не виконувала (а.с.127-139).
І тому суд вважає доведеним факт порушення відповідачкою взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як нового кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача наступних грошових коштів у розмірі 17715 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, з яких: 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень - борг по кредиту; 8771 (вісім тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 68 (шістдесят вісім) копійок - борг по процентах за користування кредитом; 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні - борг з комісії за надання кредиту.
При цьому, щодо процентів за користування кредитом та комісії за упрвління та обслуговування кредиту, то суд згідний із представником позивача у тому, що вони були нараховані на підставах, за ставками та у межах строків, передбачених договором. І відповідні грошові кошти, які сплачувала відповідачка правомірно розподілялись на сплату саме цих грошових обов`язків. Разом з цим, нарахування процентів мало закінчитись 25.11.2021, з урахуванням усіх пролонгацій, передбачених договором. Нарахування процентів після цієї дати, за ставками передбаченими договором є неправомірним. А нарахування процентів після цієї дати на підставі статті 625 ЦК не доведено і не заявлено.
Що стосується неможливості нарахування процентів за користування кредитом у зв`язку із тим, що відповідачка є військовослужбовцем. То тут, суд згідний з представником позивача у тому, що для застосування ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наявності у відповідачки статусу військовослужбовця не достатньо, вона мала б довести, або те, що вона була призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, або що є дружиною такої особи, або, що являється військовослужбовецею, під час дії особливого періоду, яка брала або бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам). Однак надані відповідачкою докази (а.с.145-148) цього не доводять.
Отже позов, підлягає задоволенню частково, виключно в частині грошових коштів, вказаних судом. У стягненні грошових коштів у більшому розмірі слід відмовити.
Щодо судового збору
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож оскільки суд задовольнив позовні вимоги тільки частково, а судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.7), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача тільки частково, зокрема у розмірі 2290 грн. 80 коп.
Щодо витрат на правничу допомогу
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. І відповідач надав суду докази понесення ним таких витрат на суму 13000 (тринадцять тисяч) гривень, які складаються з оплати послуг адвоката щодо надання консультації та складання позовної заяви (а.с.59-65).
Проте, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Разом з цим, за ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
А згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
І зважаючи на наявність такого клопотання відповідачки та дійсно не співмірний розмір витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаними послугами (час, обсяг) та ціною позову, на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. У стягненні витрат у більшому розмірі - відмовити.
Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити часткового.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" (ідентифікаційний код: 42640371; місцезнаходження: 03150 м.Київ, вул. Гедройця Єжи, б.6, офіс 521) заборгованість за договором про споживчий кредит №4236775 від 10.08.2021 року у розмірі 17715 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, з яких: 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень - борг по кредиту; 8771 (вісім тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 68 (шістдесят вісім) копійок - борг по процентах; 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні - борг з комісії за надання кредиту. У стягненні боргу в більшому розмірі - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" (ідентифікаційний код: 42640371; місцезнаходження: 03150 м.Київ, вул. Гедройця Єжи, б.6, офіс 521) судовий збір у розмірі 2037 (дві тисячі тридцять сім) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000 гривень. У стягненні судових витрат у більшому розмірі - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повний текст рішення складено 01 квітня 2026 року.

Суддя: 	Коваленко Д. С.