ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/3004/24
Номер провадження 22-ц/818/396/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 березня 2025 року в складі судді Оболєнської С.А. по справі № 636/3004/24 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі – АТ «Сенс Банк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 19 квітня 2023 року між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500764983, відповідно до умов якої відповідачці надано кредит, в поряду та на умовах, визначених кредитним договором.
ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, внаслідок чого за нею обліковується заборгованість у розмірі 161052,54 грн, яку АТ «Сенс Банк» просило стягнути з судовими витратами.
Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 березня 2025 року позовні вимоги АТ «Сенс Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500764983 від 19 квітня 2023 року в розмірі 161052 грн 54 коп., з яких 158 293,47 грн – заборгованість по тілу кредиту, 2 214,30 грн – заборгованість по відсотках, 544,77 грн - заборгованість по комісії, та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання не виконувала, унаслідок чого утворилася кредитна заборгованість, яка не спростована останньою та підлягає стягненню. При цьому розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору.
На вказане судове рішення 01 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванова Наталя Олександрівна, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не укладала Договір про надання споживчого кредиту № 500764983 від 19 квітня 2023 року, вказаний договір не було підписано нею а ні у паперовому вигляді, а ні електронним підписом. Рахунки, виписка з яких долучена до матеріалів справи, їй не належать.
18 серпня 2021 року нею укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії з АТ «Альфа Банк» рахунок № НОМЕР_1 . 
Оскільки вона з дітьми проживала в місті Вовчанськ, яке з березня 2022 року по вересень 2022 року знаходилось в окупації, через скрутне становище за вказаним рахунком дійсно утворилась заборгованість в розмірі 62 936,71 грн.
30 січня 2023 року вона звернулась до Банку з заявою про реструктуризацією заборгованості та їй було запропоновано укласти Договір № 500746201 заборгованості за кредитним договором № 631763511 від 18 серпня 2021 року у сумі 67205,89 грн.
Проте, угоди № 500124771 від 16 жовтня 2022 року та № 500764983 від 19 квітня 2023 року, на якій посилається АТ «Сенс Банк», нею не укладались.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 26 березня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
Акціонерним товариством «Сенс Банк» отримано в електронному кабінеті 25 липня 2025 року (а.с. 52, т. 2);
Мужиком Назаром Тарасовичем, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк», отримано в електронному кабінеті 25 липня 2025 року (а.с. 53, т. 2);
ОСОБА_1 отримано в електронному кабінеті 25 липня 2025 року (а.с. 54, т. 2);
Адвокатом Івановою Наталею Олександрівною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано в електронному кабінеті 25 липня 2025 року (а.с. 55, т. 2).
25 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Іванової Н.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через її участь у іншій справі цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципів) цивільного судочинства, окрім іншого, є верховенство права, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. 
Про дату, час та місце судового розгляду справи 26 березня 2026 року відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванова Н. О. були повідомлені завчасно та належним чином шляхом отримання судових повісток в електронному кабінеті 25 липня 2025 року та мали достатньо часу для організації своєї діяльності по виконанню представництва по даній справі.
Оскільки клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 26 березня 2026 року з належним обґрунтуванням поважних причин неявки в судове засідання представника відповідача адвоката Іванової Н. О. не надано, колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволенні. 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що 19 квітня 2023 року ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500764983, відповідно до якої сторонами погоджено укласти Угоду про надання споживчого кредиту (далі – Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК» (далі – Договір), що укладений між відповідачкою та Банком (том 1, а.с. 22-25).
Сторонами погоджено такі умови кредитування: Тип кредиту «Кредит готівкою», строк – 120 місяців, сума кредиту 159320,02 грн, процентна ставка – фіксована, 4.99%. Тип ставки – фіксована. Процентна ставка 120 міс. не може бути змінена Банком в односторонньому порядку і може бути змінена лише шляхом укладення додаткового договору до Угоди. Процентна ставка або проценти це - дохід, який сплачується Позичальником на користь Банку як плата за користування Кредитом. Проценти нараховуються Банком на суму Кредиту, що не повернуто і сплачуються Позичальником щомісяця у порядку та на умовах визначених Угодою.
За п. 1 вказаної оферти під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме:
а) за надання Кредиту у розмірі 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди (далі - Оферта). Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується Позичальником одноразово при наданні Кредиту та є платою за послуги, що супроводжують отримання кредиту, такі як розгляд заявки на видачу кредиту, його надання, перерахування коштів на рахунок Позичальника, дострокове погашення кредиту, відкриття та ведення позичкового рахунку. Розмір комісії за надання кредиту розраховується від суми кредиту, що видається і включається в суму кредиту. Зазначена комісія підлягає сплаті Позичальником в день видачі кредиту.
(б) за обслуговування (управління) Кредиту щомісячно:
- за період з 1 по 12 місяць користування кредитом - 0.10% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ;
- за період з 13 по 24 місяць користування кредитом - 1.00% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ.
- за період з 25 по 120 місяць користування кредитом - 1.50% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ.
Комісійна винагорода, що вказана в підпункті б) п.1, сплачується Позичальником щомісячно за кожний місяць користування Кредитом відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Угоди і є його невід`ємною частиною. Зазначена в цьому підпункті комісійна винагорода нараховується Банком починаючи з дня надання Кредиту по дату повернення Кредиту, що вказана в п. 2. Угоди. Позичальник зобов`язується сплатити комісійну винагороду, що вказана в цьому підпункті, за останній місяць користування Кредитом не пізніше дати остаточного повернення Кредиту за Угодою.
Комісія за розрахунково-касове обслуговування, а саме Комісія за надання кредиту – є платою Позичальника Банку за розгляд його заявки на отримання кредиту, аналіз його платоспроможності, операційне супроводження кредиту на етапі його надання, надання можливості користуватись Системою дистанційного обслуговування і т.д. - Комісія за обслуговування (управління) кредитом – є платою Позичальника Банку за: 
- надання послуг з розрахунку суми чергового платежу за Угодою у випадку дострокового часткового повернення кредиту та/або суми повного дострокового повернення заборгованості за Угодою, що надаються з використанням телефонного зв`язку, в Контакт - центрі, через IVR – menu, шляхом оброблення запитів, що направлені Банку Позичальником із використанням Системи та надання відповідей на відповідні запити Позичальника, тощо; операційне супроводження кредиту, що полягає у обліку, зберіганні і актуалізації інформації, документів Позичальника, його кредитної справи; здійснення інформування про неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту; 
- надання інформації (виписок) по рахунках з використанням SMS/або PUSH-повідомлень щодо суми платежу за Угодою про надання споживчого кредиту, тощо; 
- надання довідок щодо стану заборгованості або про закриття кредиту за допомогою Системи в електронному вигляді, шляхом направлення відповідних повідомлень на адресу електронної пошти Позичальника вказану при формуванні довідки; 
- інформування Позичальника щодо діючих пропозицій, тарифів, змін у Банку, тощо шляхом SMS інформування або PUSH-повідомлень на мобільний телефон Позичальника та/або за допомогою месенджерів (Viber, Telegram, Messenger або будь-який інший).
Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: https://sensebank.com.ua. Протягом строку дії Угоди Тарифи, в т.ч. комісійна винагорода за кредитом, винагорода за платіжні послуги, а також за супровідними послугами Банку та/або третіх осіб, що надаються під час укладення Угоди, можуть бути змінені в порядку, передбаченому Договором та відповідним договором між Позичальником та такими третіми особами та/або Банком. Розмір процентної ставки, комісійної винагороди, винагороди за платіжні послуги, і т.д., що визначені у цій Угоді не можуть бути змінені Банком у односторонньому порядку.
Відповідно до п. 2 Дата повернення Кредиту – 19 квітня 2033 року. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Банку (далі – Рахунок), ЄДРПОУ 23494714.
За п 3. Заяви Кредит надається Позичальнику для: 
- повернення заборгованості за кредитним договором 500724771 від 16 жовтня 2022 року. Розмір - 89728,15 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК», ЄДРПОУ 23494714.
- повернення заборгованості за кредитним договором 500746201 від 30 січня 2023року. Розмір - 69591,87 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК», ЄДРПОУ 23494714.
В цей же день ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, відомості за яким є аналогічним оферті на укладання угоди про надання кредиту від 19 квітня 2023 року (а.с. 21).
19 квітня 2023 року АТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500764983 за вищевказаними умовами (том 1, а.с. 26-29).
Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 63, 37-62).
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 07 грудня 2020 року за ОСОБА_1 станом 08 серпня 2023 року обліковується заборгованість у розмірі 161 052,54 грн, з яких: за тілом кредиту – 158 293,47 грн; - заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 97535,73 грн; за відсотками за користування кредитом - 2214,30 грн; комісія - 544,77 грн (а.с. 18).
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини 3 статті12, частини 1 статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За правилами частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд був зобов`язаний власні процесуальні дії належним чином обґрунтувати (мотивувати), враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов.
Згідно із частиною 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Ураховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання за угодою про надання споживчого кредиту не виконувала, унаслідок чого станом на 19 квітня 2023 року утворилася кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2023 року № 501230577, за ОСОБА_1 станом 08 серпня 2023 року обліковується заборгованість у розмір 161 052,54 грн.
Вказаний розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору, а також не спростований відповідачкою . 
Доводи ОСОБА_1 про неукладення спірного кредитного договору спростовуються матеріалами справи. Відповідачкою не заперечується, що вона є клієнтом АТ «Сенс Банк» та користувалася банківськими послугами до 19 квітня 2023 року, проте у зв`язку з наявністю заборгованості зверталась до Банку з вимогами про реструктуризацію боргу. 
Відповідно до спірного договору, кошти надано для повернення заборгованості за кредитним договором 500124771 від 16 жовтня 2016 року в розмірі 89 728, 15 грн та кредитним № 500746201 від 30 січня 2023 року в розмірі 69 591, 87 грн.
З наданих ОСОБА_1 виписок вбачається, що за рахунком НОМЕР_1 в неї станом на 16 березня 2023 року існував борг 67193,79 грн, які були зараховані 30 січня 2023 року за кредитним договором № 500746201 від 30 січня 2023 року. Тобто, сторонами укладався правочин у вказану дату, що не спростовую подальшу реструктуризацію боргу 19 квітня 2023 року.
Інші надані відповідачкою виписки не містять доказів щодо руху коштів після квітня 2023 року, а тому не спростовують обставин, наведених банком.
Щодо кредитного договору № 500124771 від 16 жовтня 2016 року, за яким обліковується борг в розмірі 89 728,15 грн, то ОСОБА_1 не надано доказів відсутності боргових зобов`язань за вказаним правочином, а також неотримання кредитних коштів у вказаних період.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина