ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 712/13495/25		
Провадження № 22-ц/821/426/26		
Категорія: 313000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Нікітюк Андрій Миколайович,
відповідач – Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
представник відповідача – Анісімов Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, що розташовані за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Каленики, Калениківська сільська рада.
Дружина померлого - ОСОБА_1 , позивачка по справі, звернулась із заявою до приватного нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 23.03.2023 була заведена спадкова справа.
Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Степаненко А. М. було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.08.2025 щодо суб`єкта - ОСОБА_2 та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.08.2025 щодо об`єкта нерухомого майна: за адресою АДРЕСА_1 , встановлено обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрований 19.03.2011 Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, опис предмета обтяження: 1/4 частина домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 14.03.2011 виданої Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.09.2025 щодо суб`єкта - ОСОБА_2 встановлено обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрованого 19.03.2011 Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, опис предмета обтяження: 1/4 частина домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2008, приватний нотаріус Ященко В.М.; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, від 14.03.2011, виданої Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції.
Вказане унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину за законом - 1/4 частину житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 до зняття арешту на це спадкове майно.
22.08.2025 постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А. М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 до зняття арешту.
Таким чином, станом на день звернення до суду із даною позовною заявою жодних дій Першим ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з вищевказаного майна в добровільному порядку здійснено не було, відповідачем не враховано, що станом на 21.07.2025 на виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження, де стороною є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідність в існуванні арешту на 1/4 частину житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , відпала, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду.
Просила суд зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: з 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови АА №795953, виданої 14.03.2011 Соснівським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, зареєстрований 19.03.2011, реєстраційний номер обтяження 10961188.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2025 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.
Позивачкою не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 12.12.2025, ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту задовольнити повністю.
Вважає, рішення суду незаконним та необґрунтованим, постановленим за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, оскільки суд першої інстанції проігнорував аргументи позивачки та надані нею докази належним чином не оцінив, а при вирішенні спору застосував закон, який не підлягає застосуванню, внаслідок чого позивачка фактично виявилась позбавленою права на справедливий судовий розгляд.
Стверджує, що належним відповідачем у справі є орган ДВС, оскільки неможливо встановити стягувача та особу, в інтересах якої накладався арешт, з незалежних від позивачки причин.
Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відзив на апеляційну скаргу.

28.01.2026 від представника Першого відділу ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального міністерства юстиції України – Анісімова О. О. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2025 – залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Померлий являвся чоловіком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, - 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер 7121585100:06:001:0099, земельна ділянка, кадастровий номер 7121585100:04:002:0023.
Дружина померлого - ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Степаненко А. М. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постановою нотаріуса від 22.08.2025 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. Постанова обґрунтована тим, що під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.08.2025 щодо суб`єкта - ОСОБА_2 (номер інформаційної довідки 440626949) та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.08.2025 щодо об`єкта нерухомого майна: (номер інформаційної довідки 440626675) АДРЕСА_1 , встановлено обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрованого 19.03.2011 Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, номер запису про обтяження: 10961188, опис предмета обтяження: 1/4 частина домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА №795953, від 14.03.2011, виданої Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.09.2025 №441705791 щодо суб`єкта - ОСОБА_2 встановлено обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрованого 19.03.2011 Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції, номер запису про обтяження: 10961188, опис предмета обтяження: 1/4 частина домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2008, приватний нотаріус Ященко В.М.; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА №795953, від 14.03.2011, виданої Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції.
Відповідно до листа Першого ВДВС у місті Черкаси від 21.07.2025, неможливо встановити згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження, під час примусового виконання якого виносилася постанова про арешт майна № АА795953 від 14.03.20211, оскільки її виготовлення здійснено на спеціальному бланку без використання Єдиного реєстру виконавчих проваджень.
Відповідно до листа Черкаської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» від 05.11.2025, Реєстр заборон є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав. Порядок отримання адвокатом доступу до Державного реєстру прав визначено Порядком доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджене постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127. Також вказано про некоректне зазначення у запиті адресата. У подальшому при зверненні просять зазначати назву «Черкаська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», в інакшому випадку запит буде повернений як такий, що направлений не за належністю.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу).
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її .
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Вказана правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду і у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц.
Отже позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, яким було накладено оскаржуваний арешт.
Згідно із матеріалами справи боржником у виконавчому провадженні, на майно якого було накладено арешт, являвся ОСОБА_2 . Інформація про стягувача у матеріалах справи відсутня.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка не зверталася до суду із клопотанням про витребування доказів у разі неможливості їх отримання. Доказів звернення позивачки до органу Державної виконавчої служби щодо надання інформації про стягувача у виконавчому провадженні та відмови їй у наданні такої інформації матеріали справи не містять.
Під час розгляду справи позивачкою не заявлялось клопотання про заміну належного відповідача, навпаки, представник позивачки просив відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо заміни відповідача.
Предметом спору в цій справі є звільнення з-під арешту 1/4 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , яка є спадковим майном, право на яке доводить ОСОБА_1 .
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.
При цьому стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на частину житлового будинку, як відповідач не залучений. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивачка не заявляла.
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача, оскільки суд позбавлений права самостійно здійснювати заміну відповідача у справі на належного.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на неправильному розумінні норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому зміні чи скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2025 – залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12 березня 2026 року.

Головуючий   Л. І. Василенко

Судді:   О. В. Карпенко 

О. М. Новіков