ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 640/18120/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування довідки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції від 16 липня 2020 року № 10/20 "про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2019 рік, поданої ОСОБА_1 , заступником Міністра внутрішніх справ України в частині зробленого за результатами перевірки висновку про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 3 частини першої статті 46 Закону України "Про запобігання корупції" та зазначення нею у декларації недостовірних відомостей про актив (легковий автомобіль OPEL ASTRA 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відомості про який зазначено у пункті 7 розділу 3.1 цієї Довідки.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновок про порушення позивачем вимог пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України "Про запобігання корупції" та зазначення нею у декларації недостовірних відомостей про актив (легковий автомобіль OPEL ASTRA 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відомості про який зазначено у пункті 7 розділу 3.1 цієї Довідки не відповідає дійсності, оскільки позивачем правомірно вказано в декларації дату набуття транспортного засобу у користування.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
На виконання вимог Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" справа була передана на розгляд та вирішення Чернівецькому окружному адміністративному суду.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято адміністративну справу до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказував, що при здійсненні повної перевірки щорічних декларації позивача за 2019 роки, відповідач діяв у порядок, спосіб та в межах, визначених законодавством. Зазначив, що оскаржуване позивачем рішення не порушує прав та інтересів позивача та не породжує для неї будь-яких негативних наслідків, а, навпаки, створюють для позивача можливість подати декларацію за з достовірними відомостями. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивачем подано суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій остання послалась на аналогічні обставини тим, що були викладені нею у позовних заявах.
Відповідачем, в свою чергу, подано заперечення на відповідь на позовну заяву, в якій зазначено про правомірність дій уповноважених осіб відповідача під час проведення повної перевірки щорічної декларації позивача за 2019 рік.
Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне
31.03.2020 на виконання вимог частини першої статті 45 Закону України “Про запобігання корупції” ОСОБА_1 подана щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 51 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 15.04.2020 № 144/20, на підставі доручення заступника Голови Національного агентства від 13.05.2020 №100/210/20 заступником керівника першого відділу Управління проведення обов`язкових повних перевірок у період з 14.05.2020 по 16.07.2020 проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2019 рік, унікальний ідентифікатор документа – 602e550-4340-4b90-a0e3-ee7a8200993c поданої ОСОБА_2 , заступником Міністра внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 31.03.2020.
22.05.2020 р. в межах проведення вказаної перевірки відповідачем надіслано на адресу позивача запит про надання пояснень та документів.
05.06.2020 р. на виконання вказаного запиту позивачем надано відповідь щодо виявлених відповідачем розбіжностей. Зазначеною відповіддю позивачем повідомлено відповідача про те, що автомобіль Opel Astra, зазначеного у розділі цінне рухоме майно – транспортні засоби декларації за 2019 рік, надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 згідно з яким остання має право користуватися вказаним автомобілем.
Даний автомобіль на праві власності належить батьку позивача ОСОБА_3 . Вартість автомобіля на дату набуття права користування позивачу не відома. Фактично користуватися вказаним для власних потреб позивач розпочала з 01.04.2019, про що було відображено у декларації за 2019 рік. Зазначено що реєстрацію транспортного засобу здійснено 15.10.2015, а не з 02.03.2011 р. При цьому вказано, що фактичне право користування автомобілем позивачу для власних потреб здійснено саме з 01.04.2019. 
В матеріалах справи наявні пояснення батька ОСОБА_3 . 
За результатами перевірки складено довідку від 16.07.2020 № 10/20 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2019 рік, поданої ОСОБА_1 , заступником Міністра внутрішніх справ України, відповідно до якої встановлено, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації зазначив недостовірні відомості, про активи, відомості про які зазначені у пп.4, 7 розділу 3.1 цієї Довідки чим порушив вимоги, передбачені пп. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону.
Ознак правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-6 КУпАП та ст 366-1 ККУ не виявлено.
Не погоджуючись з порушенням п.7 розділу 3.1 зазначеному в довідці, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною 1 статті 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
У відповідності до абз.2 ч.1 ст. 50 Закону № 1700-VII обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.
Згідно з пунктом 1 розділу IV "Результати проведення повної перевірки" Порядку про проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджено Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 15 квітня 2020 № 144/20 (далі - Порядок № 144 (який втратив чинність на підставі наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 січня 2021 року № 25/21) за результатами проведення повної перевірки декларації уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації за формою, наведеною у додатку 1.
У пункті 2 розділу IV "Результати проведення повної перевірки" Порядку № 144 визначено вичерпний перелік інформації, яку повинна містити довідка, а саме: підстави для проведення повної перевірки; дата початку строку повної перевірки та відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); перелік запитів, що надсилалися для проведення перевірки, у тому числі з метою отримання пояснення, підтвердних документів, іншої інформації від суб`єкта декларування; джерела інформації, що були використані під час проведення перевірки, у тому числі перелік інформаційно-телекомунікаційних і довідкових систем, реєстрів, банків даних, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи або органи місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації; висновок за результатами повної перевірки.
У пункті 5 Розділу III Порядку передбачено, що повна перевірка декларації передбачала такі дії:
1. аналіз відомостей про об`єкти декларування, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації відповідно до статті 46 Закону, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, банків даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових систем, утому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерел, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації;
2. створення, збирання, одержання, використання та інша обробка інформації, у тому числі за допомогою автоматизованих засобів, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених у цьому Порядку;
3. у разі необхідності звернення до суб`єкта декларування для отримання пояснень та копій підтвердних документів, отримання інформації щодо найменування контрагента правочину відповідно до абзацу другого пункту 10 частини першої статті 46 Закону, розгляд і врахування наданих суб`єктом декларування пояснень та копій підтвердних документів, іншої інформації під час проведення повної перевірки декларації відповідно до цього Порядку.
Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Порядку з метою здійснення повної перевірки декларації уповноважена особа Національного агентства має право відповідно до статей 12, 13 Закону направляти запити про надання документів чи інформації, у тому числі з обмеженим доступом, до державних органів, органів місцевого самоврядування, нотаріусів, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, експертів, громадян та їх об`єднань. Зазначені суб`єкти зобов`язані надати запитувані Національним агентством документи чи інформацію упродовж десяти робочих днів з дня одержання запиту.
Абзацами 2, 3 пункту 17 Розділу III Порядку передбачено, що суб`єкт декларування має право надати або надіслати за допомогою програмних засобів Реєстру чи електронного зв`язку пояснення, копії документів не пізніше ніж на десятий робочий день з дня отримання відповідного запиту Національного агентства. Надані суб`єктом декларування письмові пояснення, копії підтвердних документів є обов`язковими до розгляду Національним агентством з питань запобігання корупції під час проведення повної перевірки декларації.
У пункті 18 Розділу III Порядку передбачено, що уповноважена особа направляє запити суб`єкту декларування з метою отримання його пояснень, копій підтвердних документів, іншої інформації у передбачених цим Порядком випадках за допомогою програмних засобів Реєстру чи електронного зв`язку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Національним агентством з питань запобігання корупції було направлено позивачу запит "Про надання пояснень та документів".
Зі змісту відповіді на запит вбачається, що з метою з`ясування достовірності відомостей, зазначених у декларації, точності оцінки задекларованих активів, Національне агентство з питань запобігання корупції просить надати додаткові пояснення та підтвердні документи з окремих питань.
Відповіддю на запит позивач повідомив відповідача про те, що автомобіль Opel Astra, зазначеного у розділі цінне рухоме майно - транспортні засоби декларації за 2019 рік, надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 згідно з яким остання має право користуватися вказаним автомобілем. Повторно наголошено, що право користування автомобілем виникло з 01.04.2019. При цьому реєстрація транспортного засобу виникла 15.10.2015 р.
Даний автомобіль на праві власності належить батьку позивача ОСОБА_3 . Вартість автомобіля на дату набуття права користування позивачу не відома. Фактично користуватися вказаним для власних потреб позивач розпочала з 01.04.2019, про що було відображено у декларації за 2019 рік.
Так, пунктом 3 частини 1 ст. 46 Закону № 1700-VII визначено, що декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;
б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;
в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Примітка. Декларування цінного рухомого майна, зазначеного у цьому пункті (крім транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів), права на яке набуті до подання суб`єктом декларування першої декларації відповідно до вимог цього Закону, здійснюється з обов`язковим зазначенням інформації про набуття такого майна до початку періоду здійснення діяльності із виконання функцій держави або місцевого самоврядування або у такий період. При цьому зазначення даних щодо його вартості та дати набуття у власність, володіння або користування не є обов`язковим;
Отже пунктом пп. а п.3 ч. 1 ст 46 Закону № 1700-VII чітко визначено, що відомості повинні включати дані щодо виду майна та дату набуття його у власність.
Суд зазначає, що відповідач не взято до уваги, ні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яка наявна в матеріалах справи, ні пояснення позивача, яким було роз`яснено причини внесення вказаного транспортного засобу саме з 01.04.2019 р.
Окрім того, у відзиві на позов та у запереченнях у відповіді на відзив відповідач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає порушення, зазначені позивачем в щорічній декларації стосовно транспортного засобу. 
Суд зазначає, що правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-6 КУпАП та ст. 366-1 ККУ не виявлено.
Оцінюючи аргументи сторін та надані докази, суд приходить до висновку, що Національне агентство з питань запобігання корупції не довело правомірності свого висновку щодо відображення позивачем недостовірних відомостей у декларації за 2019 рік.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону № 1700-VII, суб`єкт декларування має зазначати дату набуття майна саме у користування, а не дату його первинної реєстрації власником.
Реєстрація транспортного засобу на ім`я батька позивача у 2015 році свідчить про виникнення права власності у третьої особи, а не права користування у позивача.
Позивачем було чітко вказано, що фактичне право користування автомобілем OPEL ASTRA виникло з 01.04.2019. Відповідач, наділений повноваженнями щодо перевірки, не надав жодних арґументів (даних страхових полісів, протоколів про порушення ПДР або інших документів), які б свідчили про використання позивачем даного авто до цієї дати. 
Відповідач проігнорував письмові пояснення позивача та її батька (власника авто), що суперечить принципу об`єктивності та обов`язковості розгляду пояснень суб`єкта декларування, встановленому Порядком № 144/20. 
Оскільки НАЗК самостійно констатувало відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення (ст. 172-6 КУпАП та ст. 366-1 ККУ), внесення відомостей про "недостовірність" у Довідку без належного обґрунтування є надмірним втручанням та порушує право позивача на справедливе відображення її репутаційних даних у публічному реєстрі.
З огляду на вищезазначене, оскаржувана Довідка в частині висновків про порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону № 1700-VII є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона ґрунтується на припущеннях відповідача, а не на фактичних обставинах справи.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю.
При цьому суд зазначає, що з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена в іншому формулюванні, ніж заявлені позовні вимоги, що не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.
Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправною та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції від 16 липня 2020 року № 10/20 "про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2019 рік, поданої ОСОБА_1 , заступником Міністра внутрішніх справ України в частині зробленого за результатами перевірки висновку про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України "Про запобігання корупції" стосовно зазначення ОСОБА_1 у декларації недостовірних відомостей про актив (легковий автомобіль OPEL ASTRA 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відомості про які зазначено у пункті 7 розділу 3.1 Описової частини Довідки №10/20.
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції судові витрати - судовий збір в сумі 840,80 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду"" рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач - Національне агенство з питань запобігання корупції (бульвар Миколи Міхновського, 28, м. Київ, 01103, Код ЄДРПОУ 40381452).

Суддя І.В. Маренич