УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №294/733/25 Головуючий у 1-й інст. РУКАС М. С. 
Номер провадження №33/4805/246/26
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рагімової Тамари Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно постанови судді місцевого суду,  ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 29.04.2025 близько 14 год. 45 хв. під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану, знаходячись поза територією військової частини НОМЕР_1 на шляху повернення до місця служби під час службової поїздки, територіально на трасі Чуднів - Бердичів біля АДРЕСА_1 , куди його було направлено за наказом командира військової частини для вирішення службових питань, перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Рагімова Т.О., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях її підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що суд першої інстанції безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання професійної правничої допомоги, чим було порушено його право на захист. Крім того, звернула увагу на порушення вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема щодо дотримання строків його складення та направлення до суду, а також на відсутність у матеріалах справи доказів вручення копії протоколу ОСОБА_1 . Також захисник зазначила, що матеріали справи не містять направлення для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а сам огляд було проведено з порушенням встановленого порядку. Звернула увагу на те, що протокол не містить посилання на чітко визначений військовий обов`язок, підстави і час його виконання у відповідності до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який би виконував  ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі, знаходячись поза військовою частиною для вирішення службових питань за наказом командира військової частини. За наведених обставин, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. У клопотанні адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що в судовому засіданні 29.07.2025 проголошено резолютивну частину оскаржуваної постанови. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 05.08.2025, що підтверджується розпискою, а 08.08.2025 він уклав з нею договір про надання правничої допомоги. Вважає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки існували обставини, які об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на апеляційне оскарження, вчасно подати апеляційну скаргу.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані у: протоколі про військове адміністративне правопорушення серії А2365 №2 від 30.04.2025 (а.с.3-5); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 29.04.2025 №25 (а.с.9); висновку лікаря КНП «Бердичівської міської лікарні» Бердичівської міської ради від 29.04.2025 №121 (а.с.10); поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 30.04.2025 (а.с.7-8); службовій характеристиці (а.с.11); службовій картці (а.с.12-14). 
Так, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А2365 №2 від 30.04.2025, 29.04.2025 о 14 год. 45 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 підполковник  ОСОБА_1 , був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, під час виконання обов`язків військової служби поза військовою частиною, куди його було направлено за наказом командира військової частини для вирішення службових питань, на шляху повернення до місця служби під час службової поїздки, територіально на трасі Чуднів - Бердичів біля с.Тютюнники. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в групі ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у закладі охорони здоров`я КНП «Бердичівська міська лікарня» БМР ВЕМД, куди його було доставлено – відмовився, відмову зафіксовано відповідними актами та висновками (додаються) в присутності свідків, а саме підполковника ОСОБА_3 та підполковника ОСОБА_4 , чим вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.3-5). 
Вказаний протокол  ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень, отримав другий його примірник (а.с.5)
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 від 30.04.2025 вбачається, що 29.04.2025 року приблизно о 14 год. 45 хв. за командою тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 вони прибули до місця зупинки службового військового автомобіля цієї військової частини, розташованого на автодорозі Чуднів–Бердичів поблизу с. Тютюнники, де в салоні автомобіля було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). У зв`язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів у групі  ІНФОРМАЦІЯ_1 та у закладі охорони здоров`я, від проходження якого він відмовився, що зафіксовано відповідними актами та висновками (а.с.7-8).
Зі змісту акту №25 від 29.04.2025, складеного начальником групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , вбачається, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алконт-М» військовослужбовець ОСОБА_1  відмовився. Актом зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 . Даний акт складений та підписаний у присутності двох свідків (а.с.9).
Згідно наявного у справі висновку лікаря КНП «Бердичівської міської лікарні» Бердичівської міської ради №121від 29.04.2025,  ОСОБА_1 відмовився від проведення експертизи на визначення стану сп`яніння (а.с.10).
Статтею 172-20 ч.3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і особливий період діє на даний час.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, під час виконання обов`язків військової служби, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю та об`єктивно доведена зібраними у справі доказами, зокрема письмовими матеріалами та поясненнями свідків, які відповідно до ст.251 КУпАП є джерелом доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.
Матеріали справи свідчать, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою службовою особою у строки, визначені ст.254 КУпАП, за встановленою формою та з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Форма протоколу відповідає вимогам Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року №329, у зв`язку з чим підстави для визнання його недійсним чи недопустимим доказом відсутні. Будь-яких зауважень чи заперечень під час ознайомлення та підписання протоколу ОСОБА_1 не висловлював, другий примірник протоколу отримав особисто під розписку 30 квітня 2025 року.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення полягає у виконанні ОСОБА_1 обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. Доводи апеляційної скарги щодо нібито відсутності у протоколі посилання на чітко визначений військовий обов`язок, підстави та час його виконання не виключають наявності складу адміністративного правопорушення. Факт виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби підтверджується поясненнями свідків, які виявили його у службовому транспортному засобі військової частини на шляху виконання службових завдань.  ОСОБА_1 не надав жодних доказів, що він перебував у відпустці, був звільнений від виконання службових обов`язків або перебував у іншому статусі, який би виключав виконання ним обов`язків військової служби. Відсутність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я за встановлених судом обставин не спростовує його винуватості. Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення.
Твердження захисника про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист є необґрунтованими. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції та надавав пояснення, а також реалізував право на захист під час апеляційного перегляду справи, у ході якого апеляційним судом була надана оцінка всім доводам сторони захисту.
На переконання апеляційного суду, докази, покладені судом першої інстанції в основу постанови, отримані з дотриманням вимог закону, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 є обґрунтованим. 
Під час апеляційного перегляду справи порушень норм матеріального чи процесуального права, які б слугували підставою для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги. 
За таких обставин підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката Рагімової Тамари Олександрівни, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу Рагімової Тамари Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич