Дата документу 01.04.2026 Справа № 336/10578/25

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 336/10578/25  Пр. № 22-ц/807/727/26      	Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко П.Л.  Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року у справі за позовом  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі – ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
 
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовом (а.с. 2-11), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором №393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 року станом на 09.10.2025 року у загальному розмірі 80033,50 грн., яка складається з: 33081,57 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 46951,93 грн. – сума прострочених платежів по процентах, 00,00 грн. – сума заборгованості по штрафам, 00,00 грн. – сума прострочених платежів за комісією, від сплати якої відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Коваленка П.Л. (а.с. 77).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с.81-82) відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступні письмові докази та інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 банківська картка № НОМЕР_1 ; надати виписку про рух коштів на рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 13.08.2024 року по 28.01.2025 року.
На виконання вищезазначеної ухвали АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.93-105) направив до суду запитувану інформацію.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року (а.с.109-115) позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором №393638-КС-004 від 13.08.2024 року у загальному розмірі 57275,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 27231,57 грн. та заборгованості за нарахованими процентами за період з 13.08.2024 року по 28.01.2025 року в розмірі 30043,79 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ 41084239) судовий збір в розмірі 1733,50 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у своїй апеляційній скарзі (а.с.118-137) просило рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити суму стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити суму стягнення заборгованості за кредитним договором з 57275,36 грн. на грошову суму в розмірі 80033,50 грн.; в решті рішення залишити без змін; у разі задоволення цієї апеляційної скарги та у зв`язку із фактичним повним задоволенням позовних вимог здійснити розподіл судових витрат по цій справі. В автоматизованому порядку 23.01.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.149). Ухвалою апеляційного суду (а.с.150) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 29.01.2026 року (а.с.153). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 30.01.2026 року (а.с.154), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3328,00 грн. * 30 = 99840,00 грн., у цій справі ціна позову 80033,50 грн. (а.с.2), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
У період з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (довідка – а.с.159). 
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Відводів у цій справі незаявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Встановлено, що за заявою відповідача ОСОБА_1 вищезазначене заочне рішення суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», судом першої інстанції не переглядалось і в апеляційному порядку не оскаржується. 
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» оскаржує заочне рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог до відповідача. 
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - лише в частині відмови ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до відповідача. 
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення … частково і ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України). 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у стягненні з відповідача частини заборгованості за кредитним договором у розмірі 22758,14 грн. (розрахунок: заявлено вимог 80033,50 грн. – задоволено вимог судом першої інстанції 57275,36 грн.) керувався ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284 ЦПК України та виходив із такого. 
Відповідно до п.2.4. договору, стандартна процента ставка за кредитом складає 1,5% на день. Розрахунок, наданий позивачем здійснено саме з урахуванням такої відсоткової ставки, з якою суд погодитись не може, виходячи з такого. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором, проценти за користування кредитом за період з 13.08.2024 по 12.11.2024 нараховувались за відсотковою ставкою 1,1490577%, в період з 13.11.2024 по 28.01.2025 нараховувалися за відсотковою ставкою в розмірі 1,5%. Загальна сума заборгованості за відсотками, згідно з розрахунком складає 29403,71 грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону. Кредитний договір №393638-КС-004 укладений 13.08.2024 строком 24 тижні (169 днів). Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто даний кредитний договір укладений після набрання чинності цим Законом, а тому розрахунок заборгованості по відсоткам має бути здійснений з урахуванням його положень. Таким чином, відсотки за користування кредитом мали бути нараховані відповідно до вимог чинного законодавства та становити 59446,50 грн., з яких: за період з 13.08.2024 по 20.08.2024 в розрахунку 1,1490577% в день на суму заборгованості (згідно з розрахунком, наданим позивачем) – 3435,68 грн.; за період з 21.08.2024 по 23.08.2024 з розрахунку 1,0% в день на суму заборгованості 39000,00 грн. нараховано відсотків в сумі – 1170,00 грн. (39000,00грн*1,0%*3дні); за період з 24.08.2024 по 07.10.2024 з розрахунку 1,0% в день на суму заборгованості 37207,48 грн. (з урахуванням сплаченої частини боргу по кредиту), нараховано відсотків в сумі 16743,15 грн. (37207,48 грн.*1,0%*45днів); за період з 08.10.2024 по 20.10.2024 з розрахунку 1,0% в день на суму заборгованості 36045,13 грн. (з урахуванням сплаченої частини боргу по кредиту), нараховано відсотків в сумі 4685,85 грн. (36045,13 грн.*1,0%*13днів); за період з 21.10.2024 по 28.01.2025 з розрахунку 1,0% в день на суму заборгованості 33081,57 грн. (з урахуванням сплаченої частини боргу по кредиту), нараховано відсотків в сумі 33412,82 грн. (33081,57 грн.*1,0%*101день). Оскільки, відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 29403,71 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками, - стягненню з нього на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає заборгованість по сплаті відсотків в сумі 30043,79 (59446,50 грн. – 29403,71 грн.). 
Що стосується вимог щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту, суд першої інстанції зазначав таке. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідачем сплачено 5850,00 грн. нарахованої комісії. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України "Про захист прав споживачів" (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року". Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 686/9372/16, провадження № 61-663св21 від 15 грудня 2021 року. У даній справі умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за надання кредиту. Між тим, Верховний суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (п.29) прийшов до висновку, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За таких обставин, судом першої інстанції встановлено, що вимоги позивача в частині стягнення комісії за надання кредиту не підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем сплачено 5850,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за комісіями, а нарахування комісій зі сторони позивача є неправомірним, суд першої інстанції вважав за необхідне здійснити перерахунок, та врахувати ці сплачені ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту відповідача перед позивачем становить 27231,57 грн. (33081,57 грн. – 5850,00 грн.). Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції встановлено, що позовна заява підлягає задоволенню частково, саме – в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27231,57 гривень та заборгованості за відсотками в розмірі 30043,78 грн., а всього на суму 57275,36 грн.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись повністю не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»частини вищезазначеної заборгованості за кредитом у розмірі 22758,14 грн. (розрахунок: заявлено вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 80033,50 грн. – задоволено вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судом першої інстанції 57275,36 грн.) з вищезазначенихпідстав. Оскільки, судом першої інстанції було помилково встановлено порушення позивачем норм ЗУ «Про споживче кредитування» від 22 листопада 2023 року. 
Апеляційним судом встановлено, що у цій справі з боку позивача – ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»доведено належними та допустимими доказами існування між сторонами договірних зобов`язань та, відповідно, загальної суми заборгованості за наданим кредитним лімітом (кредитом), який змінювався, і яка вказана у розрахунку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»заборгованості відповідача (а.с.12-15) та у позовній заяві (а.с.2-11).
Оскільки, апеляційним судом також встановлено, що 13.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 шляхом прийняття пропозиції (оферти), укладено договір №393638-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Сторони погодили наступні істотні умови договору: тип кредиту – кредит (п.2.2. договору), строк на який надається кредит – 24 тижні (п.2.3. договору), строк дії договору – до 28.01.2025 (п.2.7 договору), стандартна процентна ставка за кредитом – 1,5% в день, знижена процентна ставка – 1,14905770% в день, фіксована (п.2.4. договору), комісія за надання кредиту – 3900,00 грн., нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (п.2.5. договору) (а.с.20-40). Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2.3. Договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Пропозиція (оферта) на укладення кредитного договору, договір №393638-КС-004 від 13.08.2024 підписані ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-1388 (а.с.25-34).
Крім того, суд першої інстанції помилково не звернув належної уваги у цій справі на те, що 14.08.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якої кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 13000,00 грн. (п.2.1.), комісія за надання додаткової суми кредиту – 1950,00 грн. (п.5). Додаткова угода підписана відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-0805 (а.с.42-43).
Згідно п. 6.1. Додаткової угоди до Договору сторони погодили новийграфік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись ізастосовуватиметься Знижена процентна ставка.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023.
При цьому, вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Відповідно до вищевикладеного, згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно), - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 25.05.2024 включно до 20.08.2024 включно), з 21.08.2024 включно та надалі – 1%.
Вищезазначений Закон набрав чинності 24.12.2023 року. Договір був укладений 13.08.2024 року.
В даному випадку, у кредитному договорі встановлені дві фіксовані процентні ставки (стандартна та знижена), які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за кредитним договором.
При цьому, для розрахунку денної процентної ставки безпосередньо розмір процентних ставок за кредитним договором взагалі не має жодного значення, оскільки денна процента ставка розраховується по формулі, яка зазначена у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», у якій розмір процентних ставок за кредитним договором взагалі не фігурує.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (далі – Закон) денна процентна ставка – це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою, визначеною у ч. 4 ст. 8 Закону: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.
Щодо загальних витрат за споживчим кредитом, то відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону до таких витрат включаються: - доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.
Відповідно до листа Національного банку України №14-0004/3433 від 15.01.2024, в якому зазначено, що враховуючи наданий Законом фінансовим установам Перехідний період за договорами, укладеними протягом Перехідного періоду, або строк дії яких було продовжено протягом Перехідного періоду, деннапроцентна ставка може перевищувати законодавчо встановлений максимальний розмір лише протягом Перехідного періоду та за умови, що строк виконання зобов`язань позичальника за такими договорами спливає до закінчення Перехідного періоду. 
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом згідно Договору потрібно додати суму процентів за користування кредитом до суми комісії за надання кредиту:
У випадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,14905770: 37660,00 (сума процентів за кредитним договором) + 3900,00 (сума комісії за надання кредиту) = 41560,00 грн.
У випадку дотримання позичальником орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,14905770: За умови застосування зниженої ставки 1,14905770 в день протягом строку кредитування: - Загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 41560,00 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. - Загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 26000,00 грн. - Строк кредитування (t) становить 169 днів (24 тижні). Відповідно, денна процентна ставка становить 0,95 процентів з розрахунку: (41560,00 /26000,00)/169 днів ? 100%=0,95% (що менше ніж 1%).
Для визначення розміру загальних витрат за споживчим кредитом згідно із додатковою угодою до вищезазначеного договору сторін також потрібно додати суму процентів за користування кредитом до суми комісії за надання кредиту: У випадку дотримання позичальником нового графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,14905770: 56172,63 (сума процентів за кредитним договором) + 5850 (сума комісії за надання кредиту) = 62022,63 грн. У випадку дотримання позичальником нового орієнтовного графіку платежів та застосування Зниженої процентної ставки в день у розмірі 1,14905770: За умови застосування зниженої ставки 1,14905770 в день протягом строку кредитування: - Загальні витрати за споживчим кредитом (ЗВСК) на дату укладення Договору складають 62022,63 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. - Загальний розмір кредиту (ЗРК) становить 39000,00 грн. Строк кредитування (t) становить 169 днів (24 тижні). Відповідно, денна процентна ставка також становить 0,95 процентів з розрахунку: (62022,63/39000,00)/169 днів ? 100%=0,95% (що менше ніж 1%).
З вищевикладеного вбачається, що розмір денної процентної ставки передбачений Договором № 393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 року та Додатковою угодою не перевищує 1%, виходячи з того, що обрахування базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі – як того вимагає норма ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 46951,93 грн. підлягали задоволенню у повному обсязі.
Сторони уклали Договір № 393638-КС-004 про надання кредиту (кредитний договір) на таких умовах: 2.1. Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн. (Двадцять шість тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»). 2.2. Тип Кредиту: кредит. 2.3. Строк, на який надається Кредит: 24 тижні. 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,14905770 фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 2.5. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 3900,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 2.7. Строк дії Договору: до 28.01.2025 року. Відповідно до п.3.2.2. Договору визначено: «Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.» . В пункті 3.2.3 Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Згідно з графіком платежів було погоджено, що якщо Позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по Договору 67560,00 грн. з яких по процентах - 37660,00 грн., оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується. Також, 14.08.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 393638-КС-004 про надання кредиту (Далі – Додаткова угода). Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 13000,00 грн. Згідно з п. 6.1. Додаткової угоди до Договору сторони погодили новий графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Згідно з новим графіком платежів було погоджено, що якщо Позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по 101022,63 грн. з яких по процентах - 56172,63 грн., оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується Отже, загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 56172,63 грн. лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, Боржником було сплачено лише частково у сумі 41172,14 грн. на погашення кредиту (з яких по процентам 29403,71 грн.) з простроченням по графіку за Договором № 393638-КС-004 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки – що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2 Договору. 
Також, з розрахунку апеляційним судом встановлено, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору відповідачу позивачем не нараховувались та не входять складу позовних вимог у цій справі, а проценти за користування кредитом після 28.01.2025 року не нараховувались і як видно з розрахунку, що вже 29.01.2025 року їх розмір залишився незмінним – 46951,93 грн. (з врахуванням платежів).
Отже, апеляційним судом встановлено, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №393638-КС-004 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Як вже зазначалось вище, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме – протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в Постанові від 23.05.2018 р. по справі № 910/1238/17.
Однак, не правильно ототожнювати зміну процентної ставки зі Зниженої на Стандартну та нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено ст. 625 ЦК України. Оскільки, частина друга статті 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, проценти, які нараховуються після спливу строку кредитування, є процентами, які кредитор (позикодавець) має право стягнути з позичальника на підставі статті 625 ЦК України, є процентами, які нараховуються після спливу строку кредитування і лише у випадку прострочення виконання основного зобов`язання – неповернення суми кредиту за кредитним договором та несплати процентів, нарахованих протягом строку кредитування в строки, визначені в кредитному договорі.
Таким чином, законодавство чітко розрізняє поняття: «проценти за користування кредитом» – як проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у кредитному договорі та під якими розуміються проценти за правомірне користування кредитними коштами, розмір яких визначається в кредитному договорі та «проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами» – проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.
Відповідно, враховуючи вищезазначену різну правову природу вказаних процентів, вони не є тотожніми за своєю суттю, а відтак, це обумовлює різні правові наслідки можливості їх нарахування та обов`язковості їх нарахування кредитором та сплати боржником: якщо проценти за користування кредитом є основною суттєвою умовою кредитного договору і обов`язок їх сплати позичальником обумовлений нормами статей 629 та 1056-1 ЦК України (договір та всі його умови є обов`язковими для позичальника, який повинен в обов`язковому порядку сплатити такі проценти позикодавцю), то проценти, нараховані за межами строку кредитування на підставі норм статті 625 ЦК України (проценти річні) є заходами цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання умов договору та/або за порушення його умов (неповернення кредиту та несплату процентів за користування кредитними коштами в строки, визначені в кредитному договорі) та саме нарахування і подальше стягнення такого виду процентів спрямовані на компенсацію майнових втрат особи (в даному випадку – Позивача), що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (в даному випадку – Відповідачем), тобто, носять компенсаційний (компенсаторний) характер.
Таким чином,апеляційним судом було встановлено, що цій справі позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення саме «процентів за користування кредитом», що нараховані на залишок по тілу кредиту в межах дії договору, який був встановлений умовами Договору № 393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 р. і закінчувався 28.01.2025 р. 
Щодо законності включення комісії за надання кредиту до умов кредитного договору.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни неможуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Апеляційний суд звертає увагу, що у Кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування.
У Кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не лише у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а і у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів.
Також, комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору так і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної, які були підписані Позивачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.
Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 1.4, 2.7, 5.2 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту.
Крім того, комісія за надання кредиту передбачена п.4 Паспорту споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Додаток №1 до Договору).
Отже, апеляційним судом встановлено з умов вищезазначеного кредитного договору сторін та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним з боку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у цій справі існування між сторонами вищезазначених договірних зобов`язань та загальної суми боргу 80033,50 грн. (розрахунок: заборгованість за кредитом, стягнута судом першої інстанції заочним рішенням в частині, яка в апеляційному порядку не оскаржується і не переглядається, у розмірі 57275,36 грн. заборгованості за наданим кредитом + задоволені апеляційним судом вимоги апеляційної скарги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в частині відмови у стягненні заборгованості за наданим кредитом у розмірі 22758,14 грн.).
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи. 
За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» слід задовольнити частково, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині відмови ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати, ухвалити у цій частині у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови,стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 року у сумі 22758,14 грн.; у зв`язку із чим, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року змінити в частині загальних розмірів заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за договором №393638-КС-004 про надання кредиту від 13.08.2024 рокуу цій справі, вказавши останні у розмірі 80033,50 грн. заборгованості (розрахунок: задоволено вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судом першої інстанції 57275,36 грн. + задоволено вимог апеляційним судом 22758,14 грн.) та 3455,64 грн. судового збору (розрахунок: ст. 141 ч.ч.1, 13 ЦПК України судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. (розрахунок: 3028,00 грн. * 0,8 – коефіцієнт при подачі позовної заяви через систему «Електронний суд» - а.с.1) + судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення в частині відмови на суму 22758,14 грн. складає в силу вимог ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір» (якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) – 1033,24 грн. (розрахунок: сума судового збору за апеляційну скаргу як за оскарження всього рішення 3633,60 грн. (3028,00*150%/100%*0,8)* сума відмови ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22758,14 грн./заявлено вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 80033,50 грн. - ціна позову а.с.2). В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»  його право у подальшому на повернення з бюджету зайво сплаченого ним судового збору у цій справі за апеляційну скаргу (розрахунок: сплачено судового збору апелянтом 3633,60 грн.(а.с.143) – належний розмір судового збору 1033,24 грн. ) за відповідною ухвалою апеляційного суду в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за результатами розгляду відповідного клопотання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»  задовольнити частково.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року у цій справі у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині відмови ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.
Ухвалити у цій частині у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»  (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість в розмірі 22758,14 грн.
У зв`язку із чим, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року змінити в частині загальних розмірів заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»  (ЄДРПОУ 41084239) за кредитним договором №393638-КС-004 від 13.08.2024 року у цій справі, вказавши останні у розмірі 80033,50 грн. заборгованості та 3455,64 грн. судового збору.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова апеляційним судом складена 01.04.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А.	Трофимова Д.А.