УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4032/25 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Номер провадження №33/4805/173/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Семеньки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16 липня 2025 о 23-09 год у с. Варварівка Звягельського району керувала транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенька В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, зазначив, що долучений до справи протокол про адміністративне правопорушення містить розбіжності із врученим ОСОБА_1 примірником у графі пояснення. Матеріали справи не містять обґрунтування законності зупинки ОСОБА_1 , а також вимоги щодо проходження останньою огляду на стан сп`яніння у медичному закладі після відмови від проходження огляду на місці зупинки.
Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина – не доведена.
В судовому засіданні захисник скаржника Семенька В.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 393809 від 16 липня 2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 липня 2025 року, огляд не проводився; розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, огляд не проводився; копію постанови серії ЕНА №5240916 від 16 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1ст. 126 КУпАП; відеозаписи з нагрудних камер поліцейських. 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не всі доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу, проте аргументи про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а саме відсутність доказів на підтвердження відмови скаржника у проходженні огляду у медичному закладі, апеляційний суд вважає обґрунтованими.
За вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП, зокрема передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, деталізований затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Постанова) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).
Пунктами 2, 6 Розділу І Інструкції про огляд на стан сп`яніння та п. п. 1-6 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Таким чином, згідно з вимогами вищезазначеної Інструкції інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння зобов`язаний був запропонувати останній пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, а у разі відмови водія пройти такий огляд на місці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, зобов`язаний був запропонувати прослідувати до найближчого відповідного закладу охорони здоров`я для огляду в її лікарем, і лише у випадку відмови водія від обох пропозицій виникли підстави для складання щодо останньої протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним судом за результатами перегляду долученого відеозапису встановлено, що працівники поліції біля транспортного засобу, за кермом якого знаходилась ОСОБА_1 , встановили її особу за наданими документами. Разом з тим, працівник поліції зауважив на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер водійка відмовилась, після чого працівник поліції повідомив про складення щодо неї протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку роз`яснені права та обов`язки. Далі працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із складеними адміністративними матеріалами.
Отже, долученими відеоматеріалами не підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, оскільки така вимога до водія не висувалась, а співробітниками поліції не було забезпечено огляду водія на стан сп`яніння у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 266 КУпАП.
Також за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №393809 від 16 липня 2025 року, ОСОБА_1 16 липня 2025 о 23-09 год. у с. Варварівка Звягельського району керувала транспортним засобом Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила 2.5 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, і фабула названого протоколу не містить посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Разом з тим, на відеозаписі водійка заперечувала відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та вказувала, що просила почекати.
Інші зібрані у справі докази вказаних допущених працівниками поліції недоліків не спростовують.
Встановлені вище обставини свідчать про проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з порушенням вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП.
Судом першої інстанції наведені обставини в повній мірі не були з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, оскільки встановлено, що водій ОСОБА_1 була обмежена в своєму праві на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому такий огляд є недійсним.
Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на вищезазначене, у зв`язку з визнанням огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь