г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/135/26
Номер провадження 2/213/651/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за участю представника позивача – Нофенко Л.В.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку),

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , інфляційних втрат, 3% річних та пені в загальному розмірі 20 376,76 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Власники нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення, зобов`язані здійснювати оплату постачання теплової енергії, яка складається з: обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціювання внутрішньобудинкових систем опалення. Житловий будинок АДРЕСА_2 технічно під`єднаний до інженерних мереж АТ «Криворізька теплоцентраль» та забезпечується постачанням теплової енергії, яку надає позивач. Житлове приміщення відповідачки обладнане індивідуальними джерелами опалення, але відповідачка не звільняється від обов`язку відшкодувати витрати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, а також від плати за абонентське обслуговування. Відповідно до розрахунку за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2025 року відповідачка має заборгованість у загальному розмірі 16 324,88 грн та з плати за абонентське обслуговування у розмірі 347,34 грн.
Позивач просить стягнути з відповідачки зазначені суми заборгованості, а також інфляційні втрати у розмірі 2 424,16 грн, 3% річних у розмірі 581,80 грн, пеню у розмірі 698,58 грн. 
Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що не користується послугами позивача, у належній їй квартирі встановлено індивідуальне опалення. Позивач став виконавцем послуг, що надаються за адресою належної відповідачці квартири, після того, як власник квартири перестав бути споживачем послуг централізованого теплопостачання, а тому власник квартири за цією адресою не міг приєднатися до договору, запропонованого позивачем, оскільки не споживав відповідних послуг. Позивач зазначає, що 01 жовтня 2021 року ним опубліковано на своєму сайті публічний договір приєднання. Про існування та місце розміщення такого договору власника квартири не повідомлено. Також відповідачці не надходило жодних рахунків про сплату за послуги теплопостачання, в яких також могла бути інформація про це. Відповідачці не направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Вона не є споживачем теплової енергії та не перебуває у правовідносинах з позивачем у розумінні нормативно-правових актів. Вважає, що позивач не вчинив ніяких дій щодо укладання публічного договору із власниками багатоквартирного будинку, де знаходиться належна відповідачці квартира, тому договір не вважається укладеним. У житловому будинку встановлений загальнобудинковий прилад обліку. Окремий прилад обліку постачання теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будинку відсутній. КТМ 204 України 244-94 може застосовуватися для розрахунку теплового навантаження лише окремої житлової або громадської будівлі (споруди) і не може застосовуватися для визначення теплового навантаження окремо для приміщення, яке не має окремої від будинку системи опалення і є складовою частиною будинку. Позивачем не надіслано відповідачці жодної претензії з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги постачання теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будинку та заборгованості за послуги з абонентського обслуговування. Просить відмовити у задоволенні позову.
Крім того, відповідачка надала заяву про застосування позовної давності, посилаючись на те, що позовна заява подана більш ніж через три роки після виникнення заборгованості по черговим щомісячним платежам.
У судовому засіданні сторони підтримали свої позиції, викладені у заявах по суті.
Представник позивача зазначила, що відповідачка знала про наявність заборгованості. Пояснила, що інформація про нарахування міститься на сайті «НОВА-КОМ».
Відповідачка пояснила, що про наявність такої заборгованості вона не знала, її квартира відключення від систем централізованого опалення, позивач не повідомив її про нарахування. 
06 січня 2026 року позов надійшов до суду.
26 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху.
02 лютого 2026 року усунуто недоліки. 
05 лютого 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини.
Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію згідно з особовим рахунком і встановленими тарифами.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_1 .
Згідно з актом від 02 серпня 2007 року вищезазначена квартира відключена від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. 
З 01 жовтня 2021 року на сайті позивача розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.
Відповідно до п.4 типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з:
обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення (п.5 типового договору).
Підпунктом 11 пункту 40 зазначеного договору передбачено, що споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Згідно з п.п. 11 п. 41 типового договору у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Пунктом 33 типового договору передбачено, що виконавець формує та надає на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Позивачем надавалися комунальні послуги з теплопостачання до будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується актами про надання та припинення подачі теплоносія.
Як видно із наданих позивачем актів, зафіксовані покази приладу за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з інформацією щодо Методики, яка використовувалась для нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії, у будинку АДРЕСА_2 встановлено комерційний вузол обліку теплової енергії, тобто нарахування виконується за фактично використану теплову енергію. Розподіл теплової енергії у будинку здійснюється згідно з положеннями Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.
Відповідно до розрахунку обсягу спожитої теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 площа житлового приміщення – 80,6 м2, загальна опалювальна площа житлових приміщень – 1054,7 м2, кількість поверхів – 2, частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення МЗК та допоміжних приміщень будинку – 18%, частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення, витрачена на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення – 15%, частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення, витрачена на загальнобудинкові потреби опалення будинку – 25%. Нараховано 16 324,88 грн, заборгованість – 16 324,88 грн.
Заборгованість з плати за абонентське обслуговування становить 347,34 грн.
Внаслідок невиконання зобов`язання з оплати комунальних послуг позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат – 2 424,16 грн, 3% річних – 581,80 грн та пені – 698,58 грн.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.
Постачання теплової енергії є комунальною послугою (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 
Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок, в який надходить теплова енергія з метою опалення житлових і нежитлових приміщень будинку, місць загального користування, які є невід`ємною частиною житлового будинку. 
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону.
Якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022) (далі – Правила № 830).
Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках, встановлених законом, та в порядку, встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання.
Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування типового договору на адресу АТ «Криворізька теплоцентраль» не надійшло документів про рішення власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 про обрання моделі договірних відносин, між позивачем та відповідачкою фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. 
Абзацом 6 пункту 14 Правил № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу.
Відповідно до пункту 24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності – пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Пункт 38 Правила № 830 визначає, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Згідно з підпунктом 12 пункту 42 Правил № 830 споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання); це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Підпунктом 13 пункту 45 Правил № 830 визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що до спільного майна багатоквартирного будинку належать, зокрема, і приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку – власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18.
Таким чином, власники квартир, відключених від мереж централізованого опалення, повинні брати участь у витратах на загальнобудинкові потреби опалення.
Відповідно до п.5 Правил № 830 у разі укладення публічних договорів приєднання детальні вимоги до якості послуги та іншу необхідну інформацію (адреса, опалювана площа (об`єм) будинку, максимальне теплове навантаження будинку, наявність чи відсутність індивідуального теплового пункту, наявність чи відсутність вузла (вузлів) комерційного обліку тощо) для кожного багатоквартирного будинку окремо виконавець розміщує на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Проте доказів виконання вимог пункту 5 Правил № 830 позивачем не надано, розміщення детальних вимог до якості та іншої необхідної інформації окремо для будинку АДРЕСА_2 на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті не доведено.
Згідно із пунктом 8 Правил № 830 постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.
Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі – Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 Типового договору).
Згідно з пунктом 19 Правил № 830 комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що опалювана площа (об`єм) приміщення – це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.
Пункт 2 розділу І Методики розподілу містить визначення таких термінів:
допоміжні приміщення – приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);
загальнобудинкові потреби на опалення – витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення;
місця загального користування (далі – МЗК) – загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.
Згідно з п.10 розділу І Методики розподілу базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.
У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення – за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Методики розподілу загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд) визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати.
Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення (Qопбуд) у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень (Qпр), забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (Qопз.п.б) будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії (Уi Qвідкл.і), що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення (п.2 розділу ІІ Методики розподілу).
Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення ( Qвідкл.і), розраховується за формулою: Qвідкл.і = 0,86 * 10-6 * qвтр.транз  * lтранз * mопал.розр.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення здійснюється відповідно до розділів III, IV цієї Методики.
Позивач в доданій до позову інформації щодо методики нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії зазначає, що довжина транзитного трубопроводу у приміщенні з індивідуальним опаленням (lтранз) дорівнює кількості стояків у квартирі * висоту приміщення; кількість стояків у квартирі відповідачки згідно з технічною документацією – 3, довжина транзитного трубопроводу – 2,8 м.
Пунктом 3 розділу ІІІ Методики розподілу передбачено, що визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).
Згідно з п.2 розділу IV Методики розподілу обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення.
Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопалфунк.в.б.с) розраховується за формулою: Qвідкл.і = 0,86 * 10-6 * qвтр.підв  * lпідв * mопал.розр.
Відповідно до п.5 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту.
Пунктом 7 розділу IV Методики розподілу передбачено, що у разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою з використанням значень величин загальної площі МЗК та загальної опалювальної площі будівлі/будинку, окрім підвалів, техпідпіль та горищ.
Відповідно до п.8 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд), зокрема для 1-5 поверхової будівлі/будинку – 25 %.
Пунктом 12 розділу IV Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок не розкриває детально механізм нарахування відповідачці обсягу теплової енергії на опалення МЗК, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку.
Так, позивачем не обґрунтовано застосування у розрахунку опалюваної площі квартири відповідачки у розмірі 80,6 м2. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав загальна площа квартири відповідачки становить 80,9 м2. Пунктом 2 Правил № 830 передбачено, що опалювана площа приміщення – це загальна площа приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас. Позивачем не доведено, що загальна площа належної відповідачці квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас становить саме 80,6 м2. При цьому суд зазначає, що в інформації щодо методики нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії позивач посилається на технічну документацію квартири відповідачки. Таким чином, позивач не позбавлений можливості надати докази, що підтверджують розмір опалюваної площі квартири відповідачки. Проте позивачем цього не здійснено, таких доказів суду не надано.
Крім того, з аналізу вищенаведених норм видно, що при розподілі обсягу спожитої теплової енергії враховуються площа МЗК, допоміжних приміщень, довжина трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах тощо.
Позивач у позові та інформації щодо методики нарахування посилається на норми, що регулюють нарахування обсягу спожитої теплової енергії за відсутності даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах.
При цьому позивач не зазначає про наявність або відсутність у нього таких даних, як і про наявність/відсутність проекту на будинок, не конкретизує, які саме МЗК та допоміжні приміщення наявні в будинку, де знаходиться квартира відповідачки. Доказів на підтвердження цього позивачем не надано. Тому не обґрунтовано застосування при розрахунку формул визначення обсягу спожитої теплової енергії за відсутності даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах.
Також суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи підстави звернення до суду, не посилається на відсутність встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях, а визначення обсягу теплової енергії на опалення МЗК та допоміжних приміщень за відповідними формулами можливе лише за відсутності таких вузлів та приладів.
Відповідно до п.34 Правил № 830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Рахунок на оплату спожитої послуги може бути сформований з використанням Єдиної платформи та наданий споживачу через його електронний кабінет (за наявності).
Пунктом 33 типового договору також передбачений обов`язок виконавця надати споживачу рахунок на оплату спожитої послуги. 
Доказів надання відповідачці, квартира якої відключена від систем централізованого опалення, рахунків на оплату послуги з опалення МЗК, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку позивачем не надано.
При цьому суд не бере до уваги пояснення представника позивача щодо розміщення такої інформації на сайті «НОВА-КОМ» як не підтверджене належними доказами. При цьому суд зазначає, що згідно з п.33 типового договору рахунок надається на паперовому носії, а на вимогу або за згодою споживача може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживача. Доказів такої вимоги або згоди відповідачки позивачем не надано.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст.ст.12, 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на наявність вищезазначених суперечностей у розрахунку обсягу теплової енергії та ненадання відповідачці рахунків на оплату послуги з опалення позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені є похідними від вимог про стягнення заборгованості з оплати послуги з постачання теплової енергії, вони також не підлягають задоволенню. При цьому суд не здійснює перевірку правильності таких нарахувань.
Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на необґрунтованість, суд не здійснює перевірку строків звернення до суду. 
Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. 
У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141 ч.1, 247 ч.2, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії (на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку) – відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», код ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Дата складення повного судового рішення – 13 квітня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова