1	Справа № 335/1124/26  3/335/440/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року        м.Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши справу, що надійшла з Головного управління ДПС в Запорізькій області (м.Запоріжжя) про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адвоката, громадянина України, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 за ч.1 ст.164 КУПАП,
встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.01.2026 року №293/12,  ОСОБА_1 за адресою м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 68 літ.А оф.47 здійснює незалежну професійну діяльність - індивідуальну адвокатську діяльність без державної реєстрації платником податку-фізичною особою адвокатом (свідоцтво від 05.04.2012 №947) в органах Державної податкової служби, як самозайнятої особи, а саме згідно отриманої податкової інформації (лист Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2025, №1-142/09/24617/2025-Вих, Ухвала від 12.12.2025 по справі №1-142/09 (провадження №1-в/334/113/25), відомостей з відкритих джерел, а саме з сайту Єдиного реєстру адвокатів України (erau.unba.org.ua/profile/30229),з сайту court.opendatabot.ua (посилання court.opendatabot.ua /advoctes|/ ОСОБА_1 ) в період з 23.11.2018по 03.02.2026 року (дата найближчого наступного засідання) здійснює адвокатську діяльність (81 справа), а дія його свідоцтва від 05.04.2012 №947 не зупинена, що вказує на здійснення незалежної професійної діяльності та порушення п.63.5 ст.63. п.65.3 ст.65 Податкового кодексу України, п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (зі змінамита доповненнями), за адресою м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 68 літ-А, оф.47, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У судові засідання, призначені на 13.02.2026 року, 05.03.2026 року, 31.03.2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.
Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена у статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до диспозиції ч.1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Згідно зі ст. 3 ГК України, господарська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання для досягнення економічних результатів.
Відповідно до ст. 131-2 Конституції України та ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність є незалежною професійною діяльністю, а не є господарською чи підприємницькою.
Оскільки ОСОБА_1 здійснював саме адвокатську діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного реєстрів адвокатів України, він не є суб`єктом господарювання та доказів, того що він отримував плату за свої послуги в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Таким чином, встановлено, що доказами наявними в матеріалах справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         А.В.Воробйов