ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 березня 2026 року справа №200/1653/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі № 200/1653/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії від 19.12.2024 № о/р 932510162957, яким відмовлено в поновленні пенсії; зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення/перерахунок пенсії від 26.11.2024 та поновити виплату пенсії з 01.09.2024.
За змістом позову позивачу протиправно відмовлено у поновленні виплати пенсії, яку припинено з 01.09.2024. Згідно з позовом наведені у рішенні відповідача 1 додані до заяви про поновлення виплати пенсії документи є достатніми для поновлення виплати пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі № 200/1653/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від19.12.2024 про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2024 про поновлення пенсії та прийняти рішення із врахуванням висновків суду про поновлення виплати пенсії з 01.09.2024. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є внутрішньо-переміщеною особою, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Позивач є одержувачем пенсії за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 2) як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення особи від 20.06.2024 №157750 особу позивача ( ОСОБА_1 , пенсійна справа 932510162957) встановлено за результатами проведеного відеоконференцзв`язку 03.05.2024 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.11.2024 № 10623-31603/М-02/8-1000/24 позивача повідомлено, що виплату пенсії зупинено з 01.09.2024, оскільки, відповідно до інформації (отриманої шляхом щомісячного обміну інформацією з єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб) щодо підтвердження дійсності довідки про взяття на облік ВПО) “довідка не діюча”. Листом повідомлено також, що для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися із документами та у спосіб, визначений п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами).
26.11.2024 позивач направила до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області заяву про призначення /перерахунок пенсії, в якій просила поновити пенсію, припинену в зв`язку з припиненням довідки ВПО. 
Відповідно до відмітки на поштовому конверті заява з доданими до неї документами отримана територіальним відділом Пенсійного фонду 09.12.2024.
19.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області (відповідач 1) прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії яким відмовлено в поновленні пенсії № о/р НОМЕР_1 .
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг встановлено Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 (далі за текстом ЗУ № 1058).
Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 зазначеного Закону, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Статтею 46 Закону № 1058-IV встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Порядок припинення та поновлення виплати пенсії визначений нормами статті 49 Закону № 1058-IV.
Відповідно пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-15 виплата пенсії припиняється на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. 
Рішенням від 07.10.2009 у справі № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-IV (1058-15 ). Відповідно, вони втратили чинність з дня ухвалення цього Рішення.
Частинами 2 та 3 ст. 49 Закону № 1058 визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. 
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 в редакції, чинній на час розгляду звернення позивача (далі - Порядок № 22-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.
Пунктами 2.8 та 2.9. Порядку 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.
Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згдіно з пунктом 2.23 Порядку до заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.
Пунктом 4.2 Порядку 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.
Під час надання оцінки правомірності рішення відповідача 1 про відмову в поновленні виплати позивачу пенсії суд виходить із змісту документів, що розглядалися відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії та наведених у рішенні підстав відмови.
Так, рішення про відмову в призначенні/поновленні пенсії вмотивовано незасвідченням копії паспорту закордонною дипломатичною установою України або нотаріально, термін дії посвідки на перебування - до 04.03.2024.
Згідно з матеріалами справи до заяви про призначення (поновлення) пенсії позивач на виконання пункту 2.23 розділу II Порядку 22-1 додані копії: паспорту НОМЕР_2 , свідоцтво від 08.11.2024, видане Консулом Генерального консульства України в Мюнхені, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є живою і тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідки на перебування № НОМЕР_3 від 17.03.2023 перекладену та засвідчену дипломатичною установою; переклад Розпорядження, що регулює продовження терміну дії дозволів на тимчасове перебування, виданих відповідно § 24 абз.1 Закону про перебування іноземних громадян для осіб з України, які мають тимчасове право на захист № 334 від 04.12.2023. 
При вирішенні питання про обґрунтованість відмови відповідача у призначенні/поновленні пенсії з наведених в ньому підстав позивачу суд виходить із такого.
Згідно з наданою позивачем разом із заявою про поновлення виплати пенсії посвідкою на перебування від 17.03.2023 № 126089949, виданою відомством у справах іноземців – Еберсберг, ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має дозвіл на перебування, у примітках зазначено § 24 абз.1 Закону про перебування в Німеччині терміном дії посвідки визначено до 04.03.2024. Згідно з наданим до посвідки перекладом Розпорядження, що регулює продовження терміну дії дозволів на тимчасове перебування, виданих відповідно § 24 абз.1 Закону про перебування іноземних громадян для осіб з України, які мають тимчасове право на захист № 334 від 04.12.2023 дозвіл на тимчасове перебування відповідно § 24 абз.1 Закону про перебування іноземних громадян, які діють на 01.02.2024, разом з його умовами та додатковими положеннями, залишається дійсним до 04.03.2025 без продовження в окремих випадках. 
В матеріалах справи наявні копія паспорту позивача для виїзду закордон та копія паспорту громадянина України, що надають можливість ідентифікувати її як особу, якій видано посвідку на перебування від 17.03.2023.
Тимчасовий захист як форма міжнародного захисту для громадян України в країнах Європейського Союзу регламентований Директивою Ради Європейського Союзу від 20.07.2001 № 2001/55/ЄС про мінімальні стандарти для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб та про заходи, що сприяють збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому таких осіб та відповідальності за наслідки такого прийому. Метою цієї директиви є встановлення мінімальних стандартів для надання тимчасового захисту у разі масового напливу переміщених осіб із третіх країн, які не можуть повернутися до країни свого походження, а також сприяння у збалансованості зусиль між державами-членами щодо прийому та відповідальності за наслідки прийому таких осіб. Імплементаційним рішенням Ради (ЄС) 2022/382 від 04.03.2022 встановлено наявність масового напливу переміщених осіб з України у розумінні статті 5 Директиви 2001/55/ЄС та запроваджено їх тимчасовий захист. Зазначеним рішенням встановлено застосування тимчасового захисту до осіб, переміщених з України, починаючи з 24.02.2022, в результаті військового вторгнення російських збройних сил, яке розпочалось в цей день. Частиною 2 ст. 4 цього рішення встановлено, що держави-члени застосовують або це Рішення, або здійснюють належний захист відповідно до їхнього національного законодавства щодо осіб без громадянства та громадян третіх країн, крім України, які зможуть довести, що вони законно проживали на території України до 24.02.2022 на підставі дійсного дозволу на постійне проживання, виданого відповідно до законодавства України, та які не в змозі повернутись в безпечних та стабільних умовах до своєї країни або регіону свого походження.
25.06.2024 Рада ЄС ухвалила рішення про продовження тимчасового захисту 04.03.2026. Рішенням від 15.07.2025 Рада ЄС офіційно продовжила тимчасовий захист для громадян України до 04.03.2027.
Враховуючи зазначене, в суду відсутні підстави вважати втрату позивачем права на тимчасове перебування станом на час звернення розгляду відповідачем заяви про поновлення виплати пенсії.
В силу приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Отже, відповідач має повноваження щодо перевірки достовірності наданих пенсіонером документів, а сумніви щодо їх дійсності самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. Нездійснення пенсійним органом дій, спрямованих на отримання потрібної для вирішення питання про поновлення пенсії інформації не є належною підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії.
Суд зауважує, що обсяг та зміст доданих позивачем до заяви про поновлення виплати пенсії документів свідчить про здійснення нею всіх визначених законом та залежних від неї дій, спрямованих на поновлення виплати пенсії.
Щодо доводів відповідача про надання копії паспорту, що не засвідчена нотаріально або консульською установою, то суд також не приймає їх до уваги, оскільки в матеріалах пенсійної справи наявна копія паспорту позивача ідентична тій, що додана до заяви по поновлення виплати пенсії, відмова у поновленні виплати пенсії з підстав надання незасвідченої копії паспорту свідчить про невідповідність прийнятого рішення положенням ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на вказане, рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії від 19.12.2024 яким відмовлено в поновленні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, що свідчить про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в цій частині.
Враховуючи висновок суду про наявність підстав для скасування рішення від 19.12.2024 вимоги позивача про зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки під час розгляду справи судом дійдено висновку про достатність доданих позивачем до заяви про поновлення виплати пенсії документів для її поновлення, на підставі ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне вийти за межі заявлених позивачем вимог та зобов`язати відповідача 1 прийняти рішення про поновлення виплати пенсії позивачу з 01.09.2024.
З приводу вимог позивача про зобов`язання поновити виплату пенсії з 01.09.2024 суд зазначає про відсутність підстав для їх задоволення через їх передчасність. Поновлення виплати пенсії здійснюється Головним управлінням пенсійного фонду України в Київській області, що відповідачем 2 у справі, на підставі рішення, прийнятого відповідачем 1 – Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області про таке поновлення. На час розгляду справи, рішення про поновлення виплати позивачу пенсії відповідачем 1 не приймалося, через що в відповідача не було підстав для фактичного поновлення виплати, підстави вважати, що в майбутньому відповідач 2 відмовиться у поновленні виплати пенсії за наявності рішення відповідача 1 про таке поновлення в суду відсутні. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі № 200/1653/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі № 200/1653/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 19 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв