Справа № 132/3897/25
Провадження №1-кп/132/242/26
Вирок
Іменем України
10 березня 2026 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025020220000196 від 03 червня 2025 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, асфальтобетонника 1 інженерно-аеродромного відділення аеродромно-експлуатаційного взводу роти аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдата, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, 
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, та проходячи військову службу на посаді асфальтобетонника 1 інженерно-аеродромного відділення аеродромно-експлуатаційного взводу роти аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні солдат, в порушення вимог ст.ст.17, 41, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, висловив пропозицію у наданні неправомірної вигоді службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за наступних обставин. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, та вподальшому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо транспортного засобу – легкового автомобіля марки (моделі) «Шкода Октавія», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та керуючи вказаним автомобілем, 03.06.2025 року о 05год.25хв. виїхав на ньому на автомобільну дорогу М-21, та на 278км. цієї дороги, у відповідності до п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений екіпажем «Юнкер-306», у складі: поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , та поліцейського цього ж батальйону патрульної поліції ОСОБА_8 . Після цього, 03.06.2025 року о 05го.27хв. поліцейський ОСОБА_8 запропонував військовослужбовцю ОСОБА_6 пройти огляд на стан сп`яніння в КНП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради, на що ОСОБА_6 погодився та проїхав разом із працівниками поліції до зазначеного закладу охорони здоров`я, що розташований за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Медична, будинок № 6. Перебуваючи в приміщенні КНП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради, 03.06.2025 року о 05год.55хв. ОСОБА_6 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, під час якого, лікарем ОСОБА_9 за допомогою алкотестера «Драгер» було встановлено перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,60 проміле. Вподальшому, 03.06.2025 року о 06год.01хв. ОСОБА_6 , знаходячись біля зазначеної будівлі закладу охорони здоров`я, усвідомлюючи, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та маючи намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, у порушення вимог ст.ст.19, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1, 4 ч.1 ст.31, ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні солдат, умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у власних інтересах, особисто запропонував поліцейському ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 200 Євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 9500грн.64коп. за те, щоб останній не реагував на вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення та відпустив його з місця події. Отримавши вищезазначену пропозицію від ОСОБА_6 , поліцейський ОСОБА_8 висловив відмову, та попередив ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.369 КК України. Не дивлячись на це, ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, 03.06.2025 року о 06год.04хв., перебуваючи за тією ж адресою, запропонував поліцейському ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 Євро за те, щоб останній не реагував на вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, та відпустив його з місця події. Отримавши вищезазначену пропозицію від ОСОБА_6 , поліцейський ОСОБА_7 висловив відмову, та попередив ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.369 КК України. Таким чином, своїми злочинними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України. 
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши, що після вжиття алкогольних напоїв, сів за кермо автомобіля марки (моделі) «Шкода Октавія», номерний знак « НОМЕР_2 », та рухаючись на ньому по автомобільній дорозі М-21, був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на виявлення стану сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Прибувши до лікарні, під час його огляду, за допомогою спеціального технічного приладу було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З метою уникнення ним відповідальності за скоєне, він почергово запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 200 Євро, у зв`язку із чим, на місце була викликана слідчо-оперативна група. 
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.
Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.
Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Прокурор ОСОБА_10 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн.00коп.

За роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України за класифікацією відноситься до нетяжкого злочину. 
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Павлівка Калинівського району Вінницької області, є громадянином України, має вищу освіту, розлучений, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, займає посаду асвальтобетонника 1 інженерно-аеродромного відділення аеродромно-експлуатаційного взводу роти аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 20.06.2025 року, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має.
За службовою характеристикою, виданою 07.07.2025 року т.в.о.командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковником ОСОБА_11 , військовослужбовець ОСОБА_6 за місцем несення військової служби характеризується позитивно. 
Як слідує з медичної характеристики т.в.о.начальника медичної служби тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майора медичної служби ОСОБА_12 від 07.07.2025 року, листа директора КП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради ОСОБА_13 від 11.07.2025 року, листа завідувача поліклінічним відділенням з денним стаціонаром КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І.Ющенка Вінницької обласної ради» ОСОБА_14 від 25.06.2025 року, військовослужбовець ОСОБА_6 має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , що визначені статтею 66 КК України, є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , що визначена статтею 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Санкція частини 1 статті 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині.
Первинним етапом повинна бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду і розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 290/932/19 зазначив, що призначення покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, означає, що суд має виходити із санкції тієї статті, за якою кваліфіковано вчинений злочин. У санкції такої статті (частини чи пункту статті) визначається один чи кілька основних видів покарання і, як правило, його межі. Всі санкції статей КК України є альтернативними або відносно визначеними. У них передбачено кілька основних, різних за своєю суворістю покарань. Суд, виходячи з принципу справедливості покарання, має застосувати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, обстановки, способу, місця, часу його вчинення, наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, суд погоджується з позицією прокурора та вважає, що ОСОБА_6 необхідно визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн00коп.
Дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме лазерний диск зчитування, який відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_15 від 10.07.2025 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах даного кримінального провадження. 
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн.00коп.
Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме лазерний диск зчитування, який відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_15 від 10.07.2025 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах даного кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя