Справа № 347/614/26 
Провадження № 33/4808/290/26 
Категорія ч. 2 ст. 172-15 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Лавринович У.М., Софійчука В.А. (Апелянт), розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду від 11.03.2026 та
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, піддав штрафу в розмірі 17 000 грн.
1.2. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.08.2025 №84 лейтенант ОСОБА_1 призначений відповідальним за облік, зберігання та видачу технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
11.03.2026 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), проведено раптову перевірку з дотримання вимог посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 року №532 (далі Інструкції) та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №56.
В ході проведення перевірки встановлено ряд порушень вимог Інструкції, зокрема:
- відеофіксація проведення заходів оповіщення групами оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 не проводиться протягом лютого - березня 2026 року (на зовнішньому носії інформації за лютий наявні всього 6 днів за які здійснювалась відеофіксація заходів оповіщення, за березень наявні всього 2 дні.
- порушена процедура та факт завантаження відеозаписів оскільки відео зберігається не на захищені сервери та використовується не зареєстрований носій інформації.
- відповідальною особою не здійснювався контроль за військовослужбовцями РТЦК та СП які залучаються до оповіщення громадян, не проводились відповідні інструктажі, внаслідок чого за тривалий період часу (лютий - березень 2026 року) відсутні відео з портативних відеореєстраторів (фактично відеореєстратори не використовувались, окрім 6 днів лютого та 2 днів березня).
- дотримання строку зберігання відеозаписів на сервері перевірити являється не можливо, оскільки за тривалий період часу на незареєстрованому носії інформації відсутні відео з нагрудних відеокамер (лютий - березень 2026 року) .
- встановлення під час вибіркового перегляду відеозаписів фактів перевищення влади, перевірити являється неможливо, оскільки за тривалий період часу ( лютий - березень 2026 року) відсутні відео з нагрудних відеокамер.
- під час вивантаження інформації з нагрудних відеокамер уповноваженою особою використовується власний комп`ютер/ноутбук, а не персональна електронно- обчислювальна машина (ПЕОМ зареєстрований належним чином та поставлений на облік у ЗСУ).
Лейтенант ОСОБА_1 знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, не вжив жодних заходів з організації покладеного на нього обов`язку щодо обліку, зберігання та видачі інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів. Крім того, ОСОБА_1 порушуючи Статут Збройних Сил України не здійснював будь якої усної доповіді чи написання рапорту на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проблематики виконання поставлених завдань, що стосується використання нагрудних відеореєстраторів, а натомість доповідав, що робота виконується належним чином.
Внаслідок порушення військової дисципліни та покладених обов`язків з боку лейтенанта ОСОБА_1 , станом на 11.03.2026 в ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином не організовано облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів та не вжито жодних дієвих заходів з відповідної організації.
Крім того, в діях військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_1 проявляється систематичний характер недбалого ставлення до військової служби, про що свідчить тривалість відсутності збережених відеозаписів на носію інформації, а саме в період з лютого по 11 березня 2026 року.
Також, за викладених вище обставин лейтенант ОСОБА_1 нехтуючи вимогами керівних документів, що регламентували його діяльність, діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби в частині невикористання нагрудних відеокамер, у зв`язку з чим такі дії призвели до неможливості здійснення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 належного та об`єктивного контролю за виконанням працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх посадових обов`язків під час оповіщення та перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаних та створенню передумов для приховування інформації.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та відповідальним за облік, зберігання та видачу технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації у ІНФОРМАЦІЯ_2 (адміністративно- господарська функція), діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Вважає оскаржену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
2.2. Апелянт зазначає, що визнав вину без усвідомленого аналізу ситуації через значне хвилювання, відсутність юридичної освіти та психологічний вплив посадових осіб ВСП, які застерігали його про можливу кримінальну відповідальність.
2.3. Суд першої інстанції неправильно встановив обсяг обов`язків апелянта. Відповідно до наказу № 84 від 15.08.2025 та Інструкції МО України № 532 від 06.08.2024 ОСОБА_1 є лише відповідальною особою за зберігання, видачу та облік портативних відеореєстраторів і карт пам`яті, а не уповноваженою особою, яка зобов`язана здійснювати відеофіксацію під час оповіщення.
2.4. На ОСОБА_1 не покладено обов`язків призначати, перевіряти, контролювати та інструктувати групи оповіщення, тому відсутність відеозаписів за більшість днів лютого - березня 2026 не є його недбалим ставленням до військової служби.
2.5. Твердження про порушення процедури зберігання та завантаження відеозаписів є необґрунтованими, оскільки апелянт використовує обліковий комп`ютер відділення військового обліку з інвентарним № 101460627, який перебуває в контрольованій зоні без доступу до глобальних мереж, а особистий ноутбук без доступу до глобальної мережі застосовувався виключно з метою не переривати робочий процес на зареєстрованій машині.
2.6. Вважає, що протокол ВСП грунтується на припущеннях, оскільки під час перевірки не було опитано керівника ТЦК та СП, чергових чи членів груп оповіщення щодо того, чи взагалі проводилися заходи оповіщення у дні, за які відсутні відеозаписи, і з яких причин записи не велись. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, в чому саме полягає “недбале ставлення” апелянта, що порушує вимоги ч. 1 ст. 256 КУпАП.
Просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП.
3. Провадження апеляційного суду.
3.1. Апелянт підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити.
4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.
4.1. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале ставлення до них, вчинених в умовах особливого періоду.
4.2. Згідно наказу №84 від 15.08.2025 лейтенант ОСОБА_1 призначений відповідальною особою за облік, зберігання та видачу технічних приладів.
Облік інформації, отриманої з відеореєстраторів не вівся. Але і такої обліково-реєстраційної форми (п. 2.4, 2.5 Наказу) нормативними документами не передбачено. 
4.3. Обов`язок щодо відеофіксації та контролю за цим, відповідно до Інструкції МО України № 532 від 06.08.2024 та вказаного наказу, на Апелянта не був покладений.
Водночас, відсутність самої відеофіксації за наявності обов`язку обліковувати, зберігати та видавати таку інформацію, не знімає з особи відповідальності за недоведення таких даних до безпосереднього начальника по команді.
Апелянт в суді пояснив, що доповідав усно, рапортів не подавав, намагався вирішити це питання з особами служби оповіщення неформально. 
Це позбавило можливості своєчасно відреагувати на недоліки в проведенні фіксації службою оповіщень і містить ознаки дисциплінарного проступку.
4.4. Щодо використання особистого ноутбука, то вказані дії також, хоча і є порушенням формального порядку, але за даних обставин не містять ознак недбалого ставлення до військової служби, оскільки були спрямовані на забезпечення безперебійної роботи підрозділу, а не на заподіяння шкоди інтересам служби.
5. Оцінки. 
Дії Апелянта містять формальні ознаки ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, але саме діяння є малозначним в силу указаних обставин, і відсутні конкретні дані про заподіяння шкоди інтересам служби. 
Тому апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову суду скасувати, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити Апелянта від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та обмежитись усним зауваженням. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Косівського районного суду від 11.03.2026 скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв