Подільський районний суд міста Полтави 

Справа № 553/581/26 
Провадження № 1-кп/553/498/2026 

В И Р О К 
Іменем України

03.04.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №12025175460000150 від 18.11.2025 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чехів рф, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює ТОВ «ЕМЗ-Монтаж», зварювальник, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.10.2002 Літинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік; 10.07.2006 Кіровським районним судом міста Донецька за ч. 1 ст. 190, ст. 76 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік; 30.11.2006 Ленінським районним судом міста Донецька за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяці позбавленні волі, звільнений 02.11.2012; 11.03.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців; 11.09.2018 Октябрським районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.04.2021 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 5 днів; 14.12.2021 до Ленінського районного суду міста Полтави направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 162 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2025 близько 22 год. 10 хв. ОСОБА_6 перебував на відкритій ділянці місцевості, біля вхідних воріт до двору приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці кухонний ніж наніс один удар неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 в ділянку лівої нижньої частини спини.
У результаті вказаних дій, ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, та пояснив, що із обставинами викладеними в обвинувальному акті він згоден та не оспорює, у скоєному розкаюється. 17.11.2025 року приблизно о 16.00 він прийшов до дому та ліг спати, приблизно о 18.00 він прокинувся від шуму, оскільки ворота до його подвір`я вибивали невідомі особи, стукали у вікна. Він викликав поліцію. Поліцію він прохав прогнати неповнолітніх, які святкували день народження та шуміли. Поліція нічого не зробила та поїхала. Він узяв кухонний самодільний ніж, коли побачив, що його судів ОСОБА_7 йде на нього з битою скляною пляшкою. Поруч із сусідом знаходилися неповнолітні, які також були у стані алкогольного сп`яніння та словесно підтримували сусіда. Потім його судів кинув пляшку та пішов. Він коли проходив повз будинку по АДРЕСА_2 почув голоси та сміх неповнолітніх, це викликало у нього агресію, він почав стукати ногами в калитку, яка веде на подвір`я будинку, після чого узяв ніж, який був при нього та вдарив ножом через калитку. Хто саме стояв за калиткою він не бачив, вдарив через раптову агресію, оскільки перед цим в нього та його будинок неповнолітні кидали камінням. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та не оспорюють фактичні обставини (дата, час, місце, спосіб та інші обставини) вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги, що потерпілий та законний представник потерпілого також не оспорює фактичні обставини справи, судом також встановлено, що обвинувачений та потерпілий, законний представник потерпілого правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувалися у даному судовому засіданні, вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти дослідження доказів в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом неповнолітнього потерпілого, обвинуваченого та дослідження необхідних документів, які характеризують особу обвинуваченого та інших процесуальних документів, які необхідні для ухвалення вироку. 
Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога ОСОБА_8 неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 17.11.2025 року, він не вживав алкогольні напої та в конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_6 не приймав участі, бу у тверезому стані. Він побачив як ОСОБА_9 йде по вулиці із ножом, забіг на подвір`я, закрив калитку та підпер її, щоб не дати обвинуваченому можливості зайти на подвір`я будинку, де він перебував, оскільки у обвинуваченого в руках побачив ніж. Коли ОСОБА_6 підійшов до калитки, він відчув спочатку декілька ударів ногою в калитку, а потім відчув удар ножом у спину. 
Відповідно до висновку експерта №98 від 27.01.2026 року, експертиза закінчена 06.02.2026 року, проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_4 з урахуванням наданої медичної документації, виявлене тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва, яка могла утворитись не менше ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, який діяв з достатньою силою, спрямованою в напрямку підекспертного, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
З урахуванням викладеного, повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд вважає вину ОСОБА_6 повністю доведеною та йогодії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що останній неодноразово судимий, останній раз 11.09.2018 Октябрським районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.04.2021 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 5 днів, отже має непогашену судимість, до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався, під наглядом в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» не перебуває. 
Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений просив не призначати йому покарання у виді громадський робіт, оскільки він працює за основним місцем роботи та на даний час виконує певні роботи по відновленню елеватора після пошкоджень та має великий обсяг робіт за основним місцем роботи, що значно ускладнить виконання громадських робіт, просив призначити за можливості інший вид покарання, штраф сплатити зможе. Законний представник потерпілого та потерпілий не заперечували щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу. 
За таких обставин, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідно призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України. 
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений. 
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази: оптичний носій інформації компакт-диск DVD-R, на якому містяться записи про отримані тілесні ушкодження 17.11.2025 року, оптичний носій інформації компакт-диск DVD-R, на якому міститься відеозапис з місця події, зберігати в матеріалах кримінального провадження №12025175460000150 від 18.11.2025 року; дві кофти чорного кольору та футболку чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_4 , зі слідами РБК та пошкодженнями, - знищити, як такі що не мають цінності. 
Керуючись ст. ст. 368, 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.(одна тисяча сімсот грн. 00 коп.).
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід відсутній.
Речові докази: оптичний носій інформації компакт-диск DVD-R, на якому містяться записи про отримані тілесні ушкодження 17.11.2025 року, оптичний носій інформації компакт-диск DVD-R, на якому міститься відеозапис з місця події, зберігати в матеріалах кримінального провадження №12025175460000150 від 18.11.2025 року; дві кофти чорного кольору та футболку чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_4 , зі слідами РБК та пошкодженнями, - знищити, як такі що не мають цінності. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухва-
ли суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. 

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	ОСОБА_1