Справа №: 486/207/26 Провадження № 3/486/160/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року        м.Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О., 
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
захисника Василинюка В.В. (в режимі відеоконференцзв`язку), 
представника потерпілого Притикіна І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Південноукраїнську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №571659 від 21.01.2026 року, ОСОБА_1 17.11.2025 року о 12:00 год., дорога Н-24 Благовіщенське-Миколаїв 111 км, керував автомобілем Jeep Compas, державний номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив свій напрямок руху ліворуч рухаючись по головній дорозі, при виникненні попереду перешкоди у русі не вжив заходів щодо екстреного гальмування, або безпечного її об`їзду та допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем BMW 530 і, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Чим порушив п.2.3.б, п.10.1, п.12.3 ПДР.
Дії ОСОБА_1 особою, яка складала протокол, кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
11.02.2026 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Василинюка В.В. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №571659, в яких він зазначив, що протокол не відповідає дійсності. В протоколі вказано «при виникненні перешкоди», однак автомобіль BMW 530 і, державний номерний знак НОМЕР_3 , не підпадає під зазначене визначення. Вказував, що слідчим в схемі не відображені таблички до дорожніх знаків 7.8 «Напрямок головної дороги» для автомобілів Jeep Compas, державний номерний знак НОМЕР_2 , та BMW 530 і, державний номерний знак НОМЕР_3 . Також зазначив, що згідно проведеного експертного дослідження водій автомобіля Jeep Compas, державний номерний знак НОМЕР_2 , мав перевагу в русі, але повинен був реагувати на неправомірні дії водієм автомобіля BMW 530 і, державний номерний знак НОМЕР_3 . Однак вважає помилковим твердження експерта, що водій автомобіля Jeep Compas, державний номерний знак НОМЕР_2 , мав зменшити швидкість руху аж до повної зупинки автомобіля та дослідити, чи мав водій технічну можливість зупинити свій транспортний засіб. Просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою винуватість у порушенні ПДР категорично не визнав та пояснив, що швидкість його автомобіля була помірної в районі 65 км/год, перед виконанням маневру впевнився, що білий автомобіль рухався повільно та був на оптимальній відстані, коли почав повертати, водій ОСОБА_2 в`їхав в його авто. Після перегляду відеозаписів, які в судовому засіданні надав представник потерпілого, ОСОБА_1 зазначив, що на відеозаписах відтворена не повна розмова між ним та ОСОБА_2 , лише окремі фрагменти. Йому не було відомо, що ведеться відеозйомка, на яку згоди не надавав. Крім того, його стан в той момент після ДТП був пригніченим та схвильованим через отримані травми.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Василинюк В.В. заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зазначив, що у протоколі не вірно вказані події, також на схемі дорожньо-транспортної події не всі зазначені дорожні знаки та розмітка дороги. Вважає, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Підтримав заперечення, які надавав до суду, та зазначив, що ОСОБА_1 мав перевагу в русі на відповідному перехресті, відповідно до правил ПДР. У висновку експерта деякі моменти не були зазначені, такі як швидкість руху ОСОБА_1 . Заперечує щодо припущень стосовно руху ОСОБА_2 по головній дорозі. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просить закрити дану справу.
Представник потерпілого Притикін І.І. в судовому засіданні надав DVD-R диск з відеозаписами, на яких зафіксовано приватні розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після ДТП, які було залучено до справи. 
В судовому засіданні представник зазначив, що провина водія ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, на відеозаписах, які представник надав суду в судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначав декілька разів, що не бачив водія BMW при виконанні маневру. ОСОБА_1 не стежив за обстановкою на дорозі, чим спричинив зіткнення, просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зазначив, що ОСОБА_1 змінив напрямок руху на головній дорозі та допустив зіткнення, тому саме з його вини відбулася ДТП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути викладені відомості необхідні для розгляду справи, час, місце та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення, його суть, нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, інші відомості, що мають значення для справи.
Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.000666.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306(із змінами та доповненнями, далі -ПДР).
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР особою та наслідками, які настали, а саме пошкодженням транспортних засобів.
ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Вказана норма кодексу є бланкетною, тобто вона вимагає, щоб в протоколі про адміністративне правопорушення були вказані конкретні норми Правил дорожнього руху, які винно порушила особа, що притягається до відповідальності, та які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням певної події.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №571659 від 21.01.2026 року, ОСОБА_1 17.11.2025 року о 12:00 год., дорога Н-24 Благовіщенське-Миколаїв 111 км, керував автомобілем Jeep Compas, державний номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив свій напрямок руху ліворуч рухаючись по головній дорозі, при виникненні попереду перешкоди у русі не вжив заходів щодо екстреного гальмування, або безпечного її об`їзду та допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем BMW 530 і, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Чим порушив п.2.3.б, п.10.1, п.12.3 ПДР.
Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пункт 10.1 ПДР передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Разом з тим, як слідує з рапорту 17.11.2025, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки BMW 530і з реєстраційним номером НОМЕР_4 рухався в напрямку м. Первомайськ зі сторони м. Вознесенськ не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 ПДР не надав перевагу зустрічному ТЗ котрий рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі та допустив зіткнення з автомобілем марки Jeep Compass із реєстраційним номером НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого відбулось зіткнення передніми частинами автомобіля.
В судовому засіданні представник потерпілого не заперечував тієї обставини, що водій автомобіля BMW 530I, реєстраційний номер НОМЕР_4 почав рух саме по другорядній дорозі, по напрямку руху якої встановлений дорожній знак 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», однак представник вважає, що оскільки водій ОСОБА_2 проїхав від вказаного знаку понад 60 метрів, тому на тій ділянці дороги, де відбулося зіткнення автомобілів, саме ОСОБА_2 вам перевагу в русі, оскільки вже рухався по головній дорозі.
Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні перед перехрестям у напрямку руху автомобіля «Jеер Compass», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлений дорожній знак 2.3 ПДР «Головна дорога», згідно якого надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.
Схема до протоколу містить позначення, що по напрямку руху водія ОСОБА_1 встановлений дорожній знак 2.3 ПДР "Головна дорога", отже, рухаючись по головній дорозі водій ОСОБА_1 мав перевагу в русі.
Твердження представника потерпілого про те, що ОСОБА_1 підтвердив, що під час зміни напрямку руху не помітив водія ОСОБА_2 у даному випадку не свідчить про винуватість ОСОБА_1 , оскільки рухаючись по головній дорозі останній мав перевагу, тому саме ОСОБА_2 мав слідкувати за обстановкою на дорозі з урахування перетину лінії "Стоп" та знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено». 
Крім того, як підтвердив представник потерпілого, ОСОБА_2 , рухаючись по дорозі, в напрямку якого встановлений дорожній знак 2.2 ПДР "Проїзд без зупинки заборонено", та перетинаючи лінію "Стоп", бачив рухаючий автомобіль «Jеер Compass», проте, продовжив рух по другорядній дорозі.
Згідно висновку експерта №ЕД-19/115-25/20021-ІТ від 08.01.2026, у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля BMW 530і (номерний знак НОМЕР_3 ) повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», п.16.11 ПДР "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху", п.16.3 ПДР "У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.". Щодо дій водія автомобіля Jeep Compas, (номерний знак НОМЕР_2 ) у висновку зазначено, що останній повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 ПДР "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху" та п.12.3 ПДР "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди". Дослідженням було встановлено, що з урахуванням наданих на дослідження вихідних даних, у прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходяться як дії водія автомобіля Jeep Compas, (номерний знак НОМЕР_2 ), так і дії водія автомобіля BMW 530і (номерний знак НОМЕР_3 ).
Суд відхиляє посилання представника потерпілого адвоката Притикіна І.І. на досліджений судом висновок експерта в частині того, що водій автомобіля Jeep Compas, (номерний знак НОМЕР_2 ) повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.12.3 ПДР, так як висновок містить твердження про те, що оскільки небезпеку для руху автомобіля Jeep Compass (номерний знак НОМЕР_2 ) створював автомобіль BMW 530i (номерний знак НОМЕР_3 ), подальші дії якого водій не міг передбачити, то йому для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було зменшити швидкість руху свого автомобіля аж до повної його зупинки. Отже, такі висновки не узгоджуються між собою та є суперечливими.
З урахуванням викладеного, оскільки висновок експерта не має заздалегідь встановленої юридичної сили та в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, письмовими поясненнями учасниками ДТП не встановлює порушень ОСОБА_1 п. 10.1 та п. 12.3 ПДР України та як наслідок відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину.
Досліджені в судовому засіданні докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571659 від 21.01.2026 року, схема місця ДТП, яка сталася 17.11.2025 (з якої вбачається, що в напрямку руху автомобіля BMW 530i встановлений дорожній знак 2.2 ПДР "Проїзд без зупинки заборонено"; перед перехрестям у напрямку руху автомобіля «Jеер Compass», реєстраційний номер НОМЕР_5 , встановлений дорожній знак 2.3 ПДР «Головна дорога»), фототаблиці з місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також свідка ОСОБА_4 , як і надані пояснення в судовому засіданні учасників процесу, які не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 п. 10.1 та п. 12.3 ПДР та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини  ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 245, 283-285 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          О.О. Волощук