Справа №949/2679/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року     м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Юхименко Юрій Юрійович звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 та просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором № F-00122199 від 18 вересня 2024 року у загальному розмірі 4560 грн. Одночасно просить стягнути з відповідачки судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 вересня 2024 року між первісним кредитором — Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та ОСОБА_2 (надалі — відповідачка) було укладено договір № F-00122199 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 4000,00 грн строком на 14 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідачки до умов публічної оферти первісного кредитора та підписано нею із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки.
У подальшому, на підставі договору факторингу право грошової вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», яке набуло статусу нового кредитора та, відповідно, права грошової вимоги до відповідачки за вказаним зобов`язанням у повному обсязі.
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, що полягало у порушенні обов`язку щодо своєчасного та повного повернення грошових коштів і сплати процентів за користування кредитом, станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 4560 грн.
У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розміщене оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 29), у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 вересня 2024 року між первісним кредитором — Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір № F-00122199 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти кредитодавця, розміщеної на вебсайті, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пунктів 2.1–2.4 договору пропозиція укласти договір здійснюється шляхом розміщення оферти на вебсайті кредитодавця, при цьому позичальник для отримання кредиту проходить реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі, заповнює електронну анкету, зазначає свої персональні дані, у тому числі реквізити банківської картки, а також проходить процедуру ідентифікації та верифікації, у тому числі з використанням системи BankID або шляхом надання документів, що посвідчують особу.
Згідно з пунктами 2.6–2.8 договору після проходження реєстрації створюється Особистий кабінет позичальника, через який він подає заявку на отримання кредиту.
Відповідно до пунктів 2.15, 2.17, 2.20 договору у разі прийняття рішення про надання кредиту позичальнику через Особистий кабінет надсилається індивідуальна оферта та паспорт позики, при цьому позичальнику надається можливість ознайомитися з усіма умовами договору.
Згідно з пунктами 2.24–2.28 договору у разі згоди з умовами кредитування позичальник підтверджує свою згоду шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що є акцептом оферти, а договір вважається укладеним з моменту такого акцепту.
Відповідно до пункту 2.32 договору електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що укладений у письмовій формі.
Згідно з пунктом 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Відповідно до пункту 3.2 договору кредит надається у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) з метою задоволення власних потреб позичальника.
Згідно з пунктами 4.1–4.2 договору кредит надається у безготівковій формі шляхом переказу коштів на платіжну банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 4.3 договору дата надання кредиту — 18 вересня 2024 року.
Згідно з пунктом 4.4 договору кредит надається строком на 14 (чотирнадцять) днів та підлягає поверненню до 01 жовтня 2024 року.
Відповідно до пункту 4.5 договору датою повернення кредиту та сплати процентів є дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця.
Згідно з пунктом 5.1 договору проценти за користування кредитом є фіксованими, нараховуються за кожен день користування кредитом, включаючи день його отримання та день повернення, а денна процентна ставка становить 1,00 % від суми залишку кредиту.
Відповідно до пункту 5.2 договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті у строки, передбачені договором, до дня повернення кредиту.
Таким чином, умови договору щодо порядку його укладення, розміру кредиту, способу його надання, строку користування кредитом, дати його повернення та порядку нарахування процентів були погоджені сторонами при укладенні договору.
Крім того, у матеріалах справи міститься довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана», відповідно до якої встановлено, що відповідачкою 18 вересня 2024 року подано заявку на отримання кредиту, акцептовано оферту шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором та після цього здійснено перерахування грошових коштів, при цьому відповідачка була ідентифікована кредитодавцем із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на її номер телефону.
Відповідно до умов договору він укладений дистанційно, в електронній формі, із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, є рівнозначним договору, укладеному у письмовій формі, а згідно з частиною шостою цієї ж статті такий договір вважається укладеним з моменту отримання особою відповіді про прийняття пропозиції укласти договір.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором є аналогом власноручного підпису та використовується для підтвердження волевиявлення сторони у правочині.
Отже, укладення кредитного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам чинного законодавства та не потребує наявності власноручного підпису сторони.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про належне укладення кредитного договору саме відповідачкою та підтверджують факт виникнення між сторонами кредитних правовідносин.
Судом також встановлено, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором надання коштів у позику, що підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.
Так, відповідно до підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів у межах Договору про надання фінансових платіжних послуг №ПГ-249 від 12 жовтня 2021 року, на підставі платіжної інструкції №116198:1726654536, 18 вересня 2024 року о 13 годині 15 хвилин 37 секунд було здійснено переказ грошових коштів у сумі 4000,00 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», отримувачем яких є ОСОБА_3 , з призначенням платежу — виплата кредиту за договором №F-00122199.
Крім того, довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та що 18 вересня 2024 року на рахунок, відкритий до зазначеної картки, зараховано грошові кошти у сумі 4000,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що факт отримання відповідачкою грошових коштів за договором позики є належним чином підтвердженим.
Разом із тим матеріалами справи встановлено, що відповідачка належним чином умови договору позики не виконала, оскільки у передбачений договором строк, який сплинув 01 жовтня 2024 року, отримані грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим допустила порушення строків виконання грошових зобов`язань.
Як убачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату звернення до суду за відповідачкою обліковується заборгованість у загальному розмірі 4560,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 4000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 560,00 грн.
Поданий розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, альтернативного розрахунку суду не надано, а доказів неправильності визначення розміру заборгованості матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав сумніватися у достовірності та обґрунтованості заявленої до стягнення суми. При цьому, відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення заборгованості за договором позики або спростовували факт отримання грошових коштів.
Таким чином, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, у визначений договором строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість, що є підставою для її стягнення у судовому порядку.
Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Одним із передбачених законом випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу як з метою фінансування, так і з метою забезпечення виконання власного зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові додаткових послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він набуває.
Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути як право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), так і право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт, при цьому фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Судом встановлено, що 25 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Цикл фінанс» укладено договір факторингу №25/03/25-01, за умовами якого первісний кредитор відступив право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 .
На підтвердження переходу права вимоги до матеріалів справи долучено витяг з реєстру прав вимоги, який містить відомості про відповідачку, номер та дату договору позики № F-00122199 від 18 вересня 2024 року, а також розмір заборгованості, а також платіжну інструкцію, яка підтверджує виконання умов договору факторингу.
Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що позивач — Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором надання коштів у позику належним чином не виконала, отримані грошові кошти та проценти за користування кредитом у встановлений строк не повернула, а позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East\West Alliance Limited проти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено наступне.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як убачається з матеріалів справи, 23 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» та Адвокатським об`єднанням «Деналі» укладено договір про надання правничої допомоги №23/08/24 .
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема здійснювати юридичний супровід справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Згідно з розділом 2 договору Адвокатське об`єднання має право представляти інтереси клієнта у судах усіх юрисдикцій, складати та підписувати позовні заяви, подавати їх до суду, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також вчиняти інші дії, необхідні для належного захисту прав та інтересів клієнта.
Відповідно до умов договору оплата правничої допомоги здійснюється на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, які підтверджують обсяг та вартість виконаних робіт.
Крім того, до матеріалів справи долучено Додаткову угоду №20 від 10 грудня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №23/08/24, відповідно до якої визначено перелік боржників, щодо яких надається правнича допомога, серед яких зазначена відповідачка ОСОБА_3 , а також зазначено номер кредитного договору №F-00122199 від 18 вересня 2024 року .
На підтвердження фактичного надання правничої допомоги до матеріалів справи долучено акти приймання-передачі наданих послуг, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» та Адвокатським об`єднанням «Деналі», а саме: Акт №462 від 12 грудня 2025 року та Акт №471 від 12 грудня 2025 року .
Зі змісту зазначених актів убачається, що виконавцем надано правничу допомогу, яка полягала у наданні усної консультації щодо складання позовної заяви, узгодженні правової позиції, підготовці та поданні позовної заяви до суду від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №F-00122199 від 18 вересня 2024 року, а також у вчиненні інших необхідних процесуальних дій, спрямованих на захист прав та інтересів позивача.
При цьому у кожному із зазначених актів визначено обсяг наданих послуг та їх вартість, яка становить 4000,00 грн, а також зазначено, що послуги надані у повному обсязі, належної якості та у встановлені строки.
Крім того, до матеріалів справи долучено платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 12 грудня 2025 року, відповідно до якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» здійснено оплату правничої допомоги Адвокатському об`єднанню «Деналі» у розмірі 4000,00 грн, що підтверджується банківською установою та містить відомості про платника, отримувача, дату та суму платежу .
Таким чином, надані позивачем документи, а саме договір про надання правничої допомоги, додаткова угода до нього, акти приймання-передачі наданих послуг та платіжна інструкція, у своїй сукупності підтверджують реальність, фактичність та документальне підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі.
Разом із тим, оцінюючи розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує положення статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких такі витрати повинні бути співмірними із складністю справи, обсягом наданих послуг та витраченим часом.
Суд бере до уваги, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, справа не є складною, правовідносини є типовими, а судова практика у спорах даної категорії є усталеною.
Аналізуючи надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, їх відповідність критерію реальності адвокатських послуг та співмірності складності справи, враховуючи обсяг наданих послуг та витрачений час, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню та підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 3000,00 грн.
Крім того, позивачем були понесені також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн за подання позовної заяви.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову — покладаються на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, у відповідності до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 133, 141, 223, 247, 280 ЦПК України, статтями 204, 512–516, 525, 526, 629, 1046–1049, 1077–1079 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» заборгованість за договором №F-00122199 від 18 вересня 2024 року у загальному розмірі 4560,00 грн (чотири тисячі п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка складається з: 4000,00 грн — заборгованості за тілом кредиту; 560,00 грн — заборгованості за процентами за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», юридична адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 43453613. 

Відповідачка:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_4 , виданий 08 червня 2021 року органом 5617.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області       Оборонова І.В.