СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/182/23 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгань А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі віедоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" (вх.№427 Х/2) 
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2026 у справі №922/182/23, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Ємельяновою О.О. (повна ухвала складена 18.02.2026),
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент", м.Краматарськ, Донецька обл.,
до Приватного акціонерного товариства "Балцем", м. Балаклія, Балаклійський р-н., Харківська обл., 
3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Краматорська філія Приватного акціонерного товариства "Балцем", м.Краматорськ, Донецька обл.,
про стягнення 213 692,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2026 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви (вх. №4018/26 від 17.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" про заміну сторони її правонаступником (в порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України).
Місцевий господарський суд, з посиланням на зміст та наслідки процесуального правонаступництва дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" (заявник) не є стороною у справі № 922/182/23. На думку суду, між позивачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" та заявником Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" відсутні будь - які правовідносини з набуття права вимоги у даній справі, у зв`язку із чим у заявника відсутня процесуальна правоздатність. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" не погодилося з ухвалою Господарського суду Харківської області та звернулося 02.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2026 у справі №922/182/23 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог вказує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення щодо нього чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність актів правосуддя про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язань сторін. Оскільки право вимоги основної заборгованості у сумі 154 006,90 грн, пені у сумі 6 797,63 грн, 3% річних у розмірі 6407,01грн та інфляційних збитків у розмірі 46 479,88 грн за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03.08.2021 № 30/15-21 та відповідним рішенням Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 у справі №922/182/23 до Приватного акціонерного товариства "Балцем" належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант-Фінанс", що підтверджено відповідними наданими заявником доказами, останній є заінтересованою особою в розумінні ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) та має право на звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому документі.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" (вх.№427 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2026 у справі №922/182/23; призначено справу до розгляду на "09" квітня 2026 р. о 14:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 105; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/182/23.
18.03.2026 матеріали справи № 922/182/23 надійшли до Східного апеляційного господарського суду. 
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.
В судове засідання з`явився представник апелянта.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили, про час день та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про час, дату та місце судового засідання, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, наявні в матеріалах справи документи дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справу за відсутністю представника стягувача та боржника. 
В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд задовольнити її в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Балцем" про стягнення заборгованості з оплати послуг за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 30/15-21 від 03.08.2021 у сумі 154 006,90 грн, пеню у сумі 6 797,63 грн, 3% річних у розмірі 6 407,80 грн, інфляційні збитки у розмірі 46 479,88 грн. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 у позові відмовлено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Балцем" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" заборгованість з оплати послуг за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 30/15-21 від 03.08.2021 у сумі 154 006,90 грн, пеню у сумі 6 797,63 грн, 3% річних у розмірі 6 407,01 грн, інфляційні збитки у розмірі 46 479,88 грн та судовий збір у розмірі 3205,37 грн. В частині позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 0,79 грн відмовлено.
Рішення Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 у даній справі залишається невиконаним боржником, при цьому наказ Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі № 922/182/23 до примусового виконання не подавався, виконавче провадження не відкривалося.
Доказів протилежного матеріали справи не містять.
До Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" надійшла заява (вх. № 4018/26) про заміну сторони її правонаступником (в порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України), у якій останній просив суд замінити сторону стягувача у наказі Господарського суду Харківської області на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 у справі № 922/182/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" в частині стягнення основної заборгованості у сумі 154 006,90 грн, пені у сумі 6 797,63 грн, 3% річних у розмірі 6 407,01 грн, інфляційних збитків у розмірі 46 479,88 грн.
Як свідчать матеріали справи, вищезазначену заяву обґрунтовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Балаклійський цемент" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вантажна локомотивна компанія" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 1 від 21.06.2023 (далі - договір № 1). 
Відповідно до п. 1.1 договору № 1 у порядку та обсягах, визначених п. 1.2 цього договору кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, належне кредиторові, зокрема, за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 30/15-21 від 03.08.2021 року. 
Згідно з п. 1.2 договору № 1 за даним договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника - ПрАТ "Балцем" (Ідентифікаційний код: 00293060) належного виконання своїх зобов`язань по оплаті, зокрема: 
1. Основної заборгованості за договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року в сумі 154 006,90 гривень, що підтверджено рішеннями Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року (п. 1.2.1.); 
2. Заборгованості по оплаті пені, 3% річних та інфляційних збитків за договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року на загальну суму 59 684,52 грн, що підтверджено рішеннями Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року (1.2.2.). 
Відповідно до п. 1.3 договору № 1 за даним договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника - ПрАТ "Балцем" (Ідентифікаційний код: 00293060) належного виконання своїх зобов`язань по оплаті основного боргу та 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій, зокрема, за договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року, що підтверджено рішеннями Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року.
Згідно з п. 1.4 договору № 1 за відступлення права вимоги за цим договором від кредитора новому кредитору оплата не передбачена. 
Відповідно до п. 1.5 договору № 1 до нового кредитора переходить зазначене в п. 1.1-1.2. право вимоги кредитора в строки та на умовах, що визначені, зокрема, договором №30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року та відповідним рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року. 
Повідомлення боржника про відступлення підтверджується повідомленням за вих.№21/06/23 від 21.06.2023.
В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вантажна локомотивна компанія" (первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Грін Енержі" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги від 13.05.2025 №130525-1 (далі - договір № 2). 
Згідно з п. 2.1 договору № 2 в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за первинними договорами (зокрема 154 006,90 грн - основної заборгованості та 63 809,43 грн - 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за договором № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року та відповідним рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року), а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону у первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за первинними договорами. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені, пов`язаному з правом вимоги. 
Повідомлення боржника про відступлення права вимоги підтверджується повідомленням за вих.№13/05/25 від 13.05.2025.
В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Грін Енержі" (первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укртехфінанс" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги від 19.05.2025 № 190525-1 (далі - договір № 3). 
Згідно з п. 2.1 договору № 3, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за первинними договорами (зокрема 154 006,90 грн - основної заборгованості та 63 809,43 грн - 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за договором № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року та відповідним рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року), а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону у первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за первинними договорами. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені, пов`язаному з правом вимоги. 
Повідомлення боржника про відступлення права вимоги підтверджується повідомленням вих. № 19/05/25 від 19.05.2025, оплата відступлення права вимоги підтверджується платіжними інструкціями № 876 від 03.06.2025, № 890 від 11.06.2025, №865 від 21.05.2025, № 894 від 18.06.2025. 
В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укртехфінанс" (первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Фінанс" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги від 31.07.2025 № 310725-1 (далі - договір № 4). 
Згідно з п. 2.1 договору № 4 в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за первинними договорами (зокрема 154 006,90 грн - основної заборгованості та 63 809,43 грн - 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій за договором № 30/15-21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03 серпня 2021 року та відповідним рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/182/23 від 31 травня 2023 року), а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону у первинних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за первинними договорами. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені, пов`язаному з правом вимоги. 
Повідомлення боржника про відступлення права вимоги підтверджується повідомленням № 31/07/25 від 31.07.2025, оплата відступлення права вимоги підтверджується платіжними інструкціями № 2 від 07.08.2025, № 3 від 18.08.2025.
18.02.2026 постановлено оскаржуване судове рішення з підстав, викладених вище.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке. 
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 ГПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Водночас звернення з заявою в порядку ст. 334 ГПК України має бути здійснено з додержанням загальних вимог до форми та змісту письмової заяви, наслідки недотримання яких визначені статтею 170 ГПК України.
За змістом пункту 1 частини першої вказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником (ч. 2 ст. 170 ГПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 170 ГПК процесуальним наслідком встановлення подання письмової заяви (клопотання, заперечення) без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, є повернення її заявнику без розгляду.
Відтак, за насідками подання заяви в порядку ст. 334 ГПК України місцевий господарський суд, встановивши додержання заявником вимог ст. 170 ГПК України має прийняти таку заяву до розгляду, призначити судове засідання у десятиденний строк з дня її надходження, а також результатами її розгляду по суті прийняти одне з процесуальних рішень – задоволення або відмови у її задоволенні. 
За наслідкам розгляду матеріалів поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Фінанс" про заміну сторони її правонаступником, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у прийнятті її до розгляду.
Відтак резолютивна частина оскаржуваної ухвали суду свідчить про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" (вх. № 4018/26) про заміну сторони її правонаступником (в порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України) по суті не розглядалася (з призначення судового засідання), відтак не вирішувалося питання по суті її вимог, у зв`язку чим остання не є остаточним рішенням суду, ухваленим за наслідками розгляду.
Відтак, при постановленні оскаржуваної ухвали суду не було дотримано порядок щодо розгляду заяви про заміну сторони її правонаступником, встановлений ч. 3 ст. 334 ГПК України, що є підставою безумовною підставою для її скасування. 
Окрім цього слід зазначити, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення щодо нього чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність актів правосуддя про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язань сторін. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Ухвалення судового рішення щодо стягнення заборгованості за договором не є підставою заміни зобов`язання за договором - новим зобов`язанням за рішенням суду, а вказує лише на охоронний характер таких правовідносин, яким надано захист судовим рішенням. Таке судове рішення не змінює обсягу прав та обов`язків сторін зобов`язання, а лише підтверджує їх наявність та надає можливість примусового виконання цивільного зобов`язання у процедурах виконавчого провадження.
Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до статті 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 03.11.2020 у справі №916/617/17, стаття 52 ГПК України вміщена до розділу І "Загальні положення" глави 4 "Учасники судового процесу" цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість стаття 334 ГПК України розташована в розділі V "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах", що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.
Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
В приватних правовідносинах діє принцип "дозволено те, що не заборонено законом" і не навели норму права, яка унеможливлює (забороняє) укладення такого договору, про який сторони домовилися у спірних правовідносинах.
Оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, а відступлення права вимоги допускається на будь-якій стадії судового процесу, то договір відступлення права вимоги кредитор може укласти і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір між сторонами матеріальних правовідносин (зобов`язання), до моменту виконання боржником зобов`язання або настання інших обставин, що є підставою для його припинення.
Незалежно від того, як сторони договору відступлення права вимоги охарактеризували (найменували) наявне зобов`язання: як таке, що належить кредиторові на підставі правочину, чи таке, що випливає із судового рішення, яким вирішено спір з приводу виконання відповідного правочину, - зазначена обставина не змінює правової природи наявного зобов`язання. У зв`язку із наведеним укладення договору цесії після ухвалення судового рішення так само має наслідком заміну сторони у матеріальних правовідносинах.
Під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може порушити межі судового розгляду і вийти за межі вирішуваного процесуального питання, констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним згідно з імперативним приписом закону або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Суд має з`ясувати, чи загалом належало первісному кредиторові право вимоги до боржника станом на момент його відступлення, перевірити чинність вимоги на час звернення до суду з відповідною заявою, а також дослідити, чи закон не встановлює заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати від 10.09.2025 у справі № 369/13444/20.
Водночас Закон не встановлює заборони щодо передачі прав кредитора (стягувача) після ухвалення судового рішення до кінцевого їх набувача за наслідками укладення декількох послідовних договорів про відступлення права вимоги, за відсутності звернення кожного з таких набувачів до суду з вимогою про заміну стягувача у виконавчому листі. 
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали суду знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, за висновком апеляційного господарського суду вимоги скарги є законними, тому вона підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відмова у прийнятті до розгляду заяви (вх. №4018/26 від 17.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс" про заміну сторони у виконавчому листі її правонаступником здійснена з порушенням положень ч.ч. 3, 5 ст. 334 ГПК України, що суперечить засадам господарського судочинства та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс", скасування ухвали Господарського суду Харківської області 18.02.2026 у справі №922/182/23 з направленням справи на розгляд суду першої інстанції.
При цьому, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним заяви по суті, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, 271, 275, 280 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант - Фінанс"  задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.02.2026 у справі №922/182/23 скасувати.
Справу №922/182/23 передати на розгляд Господарського суду Харківської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.
Повна постанова складена 20.04.2026.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя Н.О. Мартюхіна