Справа № 932/4658/26
 
Провадження № 2-а/932/79/26

 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В., 
за участю секретаря Христюк М. В.
представник позивача: Тараненко В. А.
відповідач:  ОСОБА_1 
представник відповідача: адвокат Садиленко О. Л.
перекладач: ал Ріфаі Самер Юсеф
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача
22.04.2026 позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача та в обґрунтування вимог зазначив таке.
Громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , як встановлено із пояснень востаннє прибув на територію України 07.11.2011 з метою навчання та з того часу територію України не покидав.
Інтегрована міжвідомча інформаційно-комунікаційна системи «Аркан» не містить інформаціє про перетин державного кордону України відповідачем, оскільки у даній системі зберігаються відомості з 08.11.2017 року включно. 
Відповідач здійснив в`їзд на територію України на підставі ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі – Закон № 3773-VI.
Документований ГУ ДМС у Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 , терміном дії з 24.09.2013 до 25.07.2018 року, підстава – навчання.
Вказана посвідка знищена ГУ ДМС у Дніпропетровській області за Актом 11/2022 від 26.12.2022 року. 
Після закінчення строку дії посвідки до підрозділів ДМС України з питання отримання документів на право легального перебування в Україні не звертався. 
Втративши підстави для подальшого перебування на території України громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України.
03.01.2023 відносно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 17.01.2023.
Вищезазначений громадянин з рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 03.01.2023 року ознайомлений, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 17.01.2023 не виїхав за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконав.
06.04.2023 стосовно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.
29.10.2025 уповноваженою службовою особою Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно відповідача прийнято рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Шевченківським районним судом міста Дніпра 06.11.2025 ухвалено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ГУ ДМС у Дніпропетровській області громадянина Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 6 місяців до 29.04.2026, з метою забезпечення видворення за межі території України.
Під час перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ГУ ДМС у Дніпропетровській області вжито низку заходів щодо ідентифікації та забезпечення видворення громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ГУ ДМС у Дніпропетровській області до Державної установи «Миколаївський ПТПІ» направлено лист № 1201.17/38598-25 від 12.11.2025 з проханням провести опитування відповідача з метою встановлення місця знаходження паспорта № НОМЕР_2 та виявлення наміру співпрацювати з ДМС для здійснення видворення за межі України.
12.11.2025 з ДУ «Миколаївський ПТПІ» направлено повідомлення № 4877.5/814-25 з актом опитування Відповідача, яким зафіксовано відмову від співпраці у рамках виконання рішення про примусове видворення.
27.11.2025 представником ГУ ДМС у Дніпропетровській області особисто складено акт опитування відповідача, в якому зазначено про наявність паспорта громадянина Сирійської Арабської Республіки, термін дії якого закінчився, та небажання повернення на батьківщину.
10.03.2026 до ДУ «Миколаївський ПТПІ» знову направлено повідомлення № 1201.17.2/6916-26 з метою опитування відповідача на предмет співпраці під час ідентифікації у рамках виконання рішення про примусове видворення з України.
19.03.2026 з ДУ «Миколаївський ПТПІ» отримано відповідь
№ 4877.5/134-26 з актом опитування відповідача про повторну відмову у співпраці з ГУ ДМС у Дніпропетровській області.
06.04.2026 на повідомлення з ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 1201.17.2/10334-26 отримано відповідь з ПТПІ з Актом опитування Відповідача про наявність нового паспорта громадянина Сирійської Арабської Республіки у адвоката та бажання залишитись в Україні.
Відсутність діючого паспорта громадянина Сирійської Арабської Республіки у ГУ ДМС у Дніпропетровській області унеможливлює здійснення видворення за межі України відповідача. Відповідач постійно ухиляється від надання міграційній службі оригіналу паспортного документа, то повідомляє про тривале пересилання такого документа дипломатичною поштою, то про його наявність за місцем мешкання, то про зберігання документа адвокатом.
Вищезазначені обставини в їх сукупності свідчать, що ГУ ДМС у Дніпропетровській області вживаються заходи для ідентифікації та примусового видворення відповідача, проте з незалежних від позивача причин на даний час здійснити примусове видворення не є можливим, тому просить суд продовжити строк перебування відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців для забезпечення його примусового видворення за межі території України на шість місяців, тобто до 29.10.2026, з метою ідентифікації та забезпечення видворення.
В судовому засіданні відповідач пояснив, що його паспорт знаходиться за адресою: ж/м «Тополя-3», 13/46, м. Дніпро. Телефону господарки цієї квартири не знає. Паспорт виданий у червні 2025 року на 6 років. Паспорт зробили його батьки у Сирії та кур`єр особисто привіз паспорт йому в Україну у серпні 2025 року. Він бажає, щоб адвокат допоміг йому вийти з місця утримання, він знайде свій паспорт, заробить гроші в Україні та виїде з країни. Прізвища, ім`я по-батькові господарки квартири не знає. У нього була дівчина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його друг забирав речі з квартири а паспорта не бачив.
Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що немає достатніх підстав для продовження строку його тримання, відповідач готовий знайти свій паспорт у своїй колишній дівчині чи друзів та вчинити дії з покинення території України. Паспорта відповідача у нього немає.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їхньому задоволенні, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач позовні вимоги не визнав.
Судом було задоволено клопотання відповідача щодо надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката у цій справі.
До суду надійшло клопотання ТОВ «КРІСТІНА» про взяття відповідача підприємством на поруки.
Відповідач та його представник підтримали це клопотання.
Представник позивача заперечував щодо задоволення цього клопотання, оскільки відповідач є нелегальним мігрантом та тривалий час ухилявся від виїзду з країни.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 289 КАС України, суд може застосувати до іноземця такий захід як взяття на поруки підприємством, установою, організацією.
Відповідно до ч. 5 ст. 289 КАС України, взяття на поруки підприємством, установою чи організацією полягає у наданні уповноваженими особами підприємства, установи чи організації, яких суд вважає такими, що заслуговують на особливу довіру (поручителями), письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання іноземцем або особою без громадянства покладених на нього (неї) обов`язків відповідно до частини четвертої цієї статті і зобов`язуються за потреби доставити його (її) до суду чи органу (підрозділу), який подав позов.
Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні документи, що відповідач є працівником підприємства ТОВ «КРІСТІНА», а також не зазначена особа, яка буде здійснювати контроль за відповідачем для виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 289 КАС України, у разі передачі його на поруки, до того ж не вказано яким чином це буде відбуватися, якщо він не є працівником ТОВ «КРІСТІНА».
Крім цього, суд також вважає, що тримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, незважаючи на серйозність заходу, з огляду на неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності, тривалий час незаконного перебування на території України, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06.11.2025 є цілком виправданим, оскільки в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатнім для гарантування виконання відповідачем певних обов`язків, пов`язаних із залишенням території України.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 22.04.2026 відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначений її розгляд в судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 22 квітня 2026 року, задоволене клопотання представника позивача про проведення судового засідання за участю відповідача в режимі відеоконференції з ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України».
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлене, що  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Сирійської Арабської Республіки, прибув на територію України 07.11.2011 з метою навчання та з того часу територію України не покидав, був документований ГУ ДМС в Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 , терміном дії з 24.09.2013 до 25.07.2018.
Втративши 25.07.2018 підстави для подальшого перебування на території України, відповідач ухилився від виїзду з України, із будь-якими заявами про легалізацію свого перебування до ГУ ДМС в Дніпропетровській області не звертався, інформація щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня.
03.01.2023 відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 17.01.2023.
06.04.2023 стосовно відповідача прийнято рішення № 2 про примусове видворення з України.
Шевченківським районним судом міста Дніпра 06.11.2025 ухвалено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ГУ ДМС у Дніпропетровській області громадянина Сирійської Арабської Республіки, ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 6 місяців до 29.04.2026, з метою забезпечення видворення за межі території України.
ГУ ДМС у Дніпропетровській області до ДУ «Миколаївський ПТПІ» направлено лист № 1201.17/38598-25 від 12.11.2025 з проханням провести опитування відповідача з метою встановлення місця знаходження паспорта № НОМЕР_2 та виявлення наміру співпрацювати з ДМС для здійснення видворення за межі України.
12.11.2025 з ДУ «Миколаївський ПТПІ» направлено повідомлення № 4877.5/814-25 з актом опитування відповідача від 12.11.2025, де зафіксовані його пояснення, що він має паспорт, бажання повернутися на батьківщину не має, оригінал паспорта громадянина Сирійської Арабської Республіки № НОМЕР_2 від 29.06.2025 знаходиться за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , відмовляється співпрацювати з органами ДМС, тому що бажає залишитись в Україні.
27.11.2025 представником ГУ ДМС у Дніпропетровській області особисто складено акт опитування відповідача, в якому зазначено про наявність паспорта громадянина Сирійської Арабської Республіки, термін дії якого закінчився, та небажання повернення на батьківщину.
10.03.2026 до ДУ «Миколаївський ПТПІ» знову направлено повідомлення № 1201.17.2/6916-26 з метою опитування відповідача на предмет співпраці під час ідентифікації у рамках виконання рішення про примусове видворення з України.
19.03.2026 з ДУ «Миколаївський ПТПІ» отримано відповідь
№ 4877.5/134-26 з актом опитування відповідача від 19.03.2026 де зафіксовані його пояснення, що він має паспорт, бажання повернутися на батьківщину не має, відмовляється співпрацювати з органами ДМС, бажає залишитись в Україні.
17.04.2026 на повідомлення з ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 4877.5/193-26 отримано відповідь з ПТПІ з актом опитування відповідача від 17.04.2026 де зафіксовані його пояснення, що він має паспорт, бажання повернутися на батьківщину не має, оригінал паспорта знаходиться в м. Дніпрі у адвоката. Якщо буде потреба, щоб паспорт знаходився у ПТПІ, тоді адвокат зможе його надіслати. Відмовляється співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області, має бажання залишитись в Україні, так як будинок в Сирії знищений, а батьки біженці в іншій країні.
V. Оцінка суду
Вислухавши відповідача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. 
Згідно з ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.
За положеннями ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).
За змістом ст. 3 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно п. 14 ст. 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант – іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Пунктом 2 ст. 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.
За приписами ч. 1 ст. 26 Закону №3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону №3773-VI).
Статтею 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. «f» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод затримання виправдане лише доти, поки провадиться процедура депортації або екстрадиції.
В свою чергу, затримання іноземця з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є одним із заходів забезпечення примусового видворення, який застосовується у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії, відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, а так само, у разі відсутності в нього документів, що дають право на виїзд з України.
Статтею 31 Закону № 3773-VI визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країни де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.
Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно зі статтею 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;
2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;
4) зобов`язання внести заставу.
Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За змістом п. 1 ч. 13 ст. 289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації.
З пояснень відповідача встановлено, що він має паспорт громадянина Сирійської Арабської Республіки № НОМЕР_2 від 29.06.2025 зі строком дії 6 років, однак відмовляється від співпраці з органами ДМС для пришвидшення його ідентифікації та відповідно отримання транзитної візи для забезпечення видворення за межі території України.
Не зважаючи на серйозність заходу затримання та перебування особи у ПТПІ до закінчення проведення процедури видворення, суд вважає у даному випадку продовження терміну затримання іноземця цілком виправданим та належним виходячи з відсутності законодавчо визначеного іншого способу гарантування виконання прийнятого відносно відповідача рішення від 03.01.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, рішення від 06.04.2023 про примусове видворення з України (які не оскаржені, не скасовані та є чинними).
На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню, а строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає продовженню строком на шість місяців, що є цілком достатнім для здійснення передбачених законом дій для видворення відповідача за межі території України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
За положеннями ч. 19 ст. 289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, судові витрати сторонами не понесені та підстави для їхнього розподілу відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246, 268-272, 289, 372 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні – задовольнити.
Продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя І. В. Петунін