Справа № 302/390/26 
Провадження № 2/302/290/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області 
в складі: головуючого судді Повідайчика О.І., 
з участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
24 березня 2026 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в його інтересах представницею – адвокаткою Гренджа Вікторією Юріївною, до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позов обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , 1921 року народження. За життя ОСОБА_2 залишила на користь позивача ОСОБА_1 заповітне розпорядження, згідно якого розпорядилася після її смерті передати сину ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними будівлями та все належне їй майно де б воно не було і з чого б не складалося. Заповіт складений 13.11.2001 ОСОБА_2 та посвідчено ОСОБА_3 , секретарем Келечинської сільради за № 32, не змінено та не скасовано, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № витягу 84509745 від 13.03.2026. Позивач про наявність заповітного розпорядження складеного на його користь від імені матері довідався випадково під час прибирання старого батьківського будинку, знайшовши заповіт у особистих документах матері схованих у дерев`яному комоді на горищі. При житті мати не повідомила позивача про складений нею заповітне розпорядження. За цих підстав, позивач, спадщину за заповітом матері у встановленому законом порядку не прийняв, тому просив визначити йому строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою від 25 березня 2026 року провадження в справі було відкрито, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.
Позивач в підготовче засідання не з`явився.
Представниця позивача – адвокатка Гренджа В.Ю. подала суду заяву від 07 квітня 2026 року, в якій просила розглянути справу без участі позивача та її представниці, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач – Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області явку представника в судове засідання не забезпечила, подала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника відповідача. З поданої заяви слідує визнання позову Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області.
Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Оскільки відповідачі визнали позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів третіх осіб, з врахуванням характеру спірних правовідносин і обставин справи, відповідно до наведених норм процесуального закону суд доходить висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у селі Келечин Міжгірського району Закарпатської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2015 року виконкомом Келечинської сільської ради Міжгірського району (а.с.7). 
Відповідно до довідки № 76, виданої 16 березня 2026 року виконкомом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с.11) ОСОБА_2 , 1921 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті в будинку за адресою АДРЕСА_1 разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.11).
На випадок смерті ОСОБА_2 13.11.2001 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядилася: один цілий будинок дерев`яний, покритий шіфером, з надвірними спорудами і прибудовами, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла своєму сину – ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 . Даний заповіт посвідчено Пижик О.М., секретарем Келечинської сільської ради за № 32. Заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № витягу: 84509745 (а.с.9).
Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкових справи та видачі свідоцтв про право на спадщину (а.с.10).
За загальним правилом положень про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
ОСОБА_1 був необізнаним про наявність заповіту, складеного на його користь, відтак суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини внаслідок необізнаності про існування заповіту в постанові від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18).
Суд не встановив обставин, які б свідчили, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за померлою матір`ю порушує права чи законні інтереси третіх осіб. 
Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних вище норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємцю за заповітом за ОСОБА_2 , 1921 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 07.04.2026.

Повне найменування учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області; код ЄДРПОУ – 04350843; місцезнаходження: с. Пилипець, 75 Хустський район, Закарпатська область, 90011.

Головуючий суддя	  	О. І. Повідайчик