Справа № 369/24358/25
Провадження № 3/369/3013/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
17.03.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Права, передбачені ст. 268 КУпАП у судовому засіданні роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №543700 від 17.12.2025 – 17.12.2025 року о 21.50 год. по вулиці Симоненка в с. Гатне, Фастівського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Mercedes державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний – 1.30% проміле, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України – відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала. Пояснила, що 17.12.2025 поїхала з молодшим сином привітати подругу з днем народження, в гостях була не довго оскільки вдома залишила двох дітей, які хворіли. Зазначила, що алкогольні напої взагалі не вживає. Ввечері вже коли поверталась додому, та заразом підвозила свою знайому ОСОБА_2 . Її зупинили працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Вона була впевнена в тому, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, бо не вживала спиртне, і тому погодилась пройти на місці зупинки огляд за допомогою алкотестера «Драгер», який їй запропонували працівники поліції. Результат показав перевищення встановленої норми. Після чого ОСОБА_1 просила поліцейських пройти огляд в лікарні, проте працівники поліції відмовили її у цьому та відповіли, що «Драгера» буде достатньо. Додала, що телефонувала своєму чоловіку в період складання адміністративних матеріалів відносно неї та він приїхав на місце події.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , який доводиться чоловіком ОСОБА_1 , пояснив, що 17.12.2025 йому зателефонувала дружина та повідомила, що застрягла на автомобілі і не може виїхати, а працівники поліції проводили якісь дії та казали, що їй потрібно продути трубку, пройти огляд в лікарні їй відмовили. ОСОБА_3 приїхав на місце події, працівники поліції повідомили йому про те, що дружина знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що дружина взагалі не вживає спиртні напої і тому вказує на недійсність огляду.
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 , пояснила, що 17.12.2025 була у своєї подруги в с. Гатному, пізніше приїхала ОСОБА_1 разом з дитиною та приблизно через дві години зібралась їхати додому і запропонувала підвезти ОСОБА_4 , так як остання мала ще заїхати до куми. Зазначила, що ОСОБА_1 алкогольні напої не вживала. Дорогою їх зупинили працівники поліції, чула як останні пропонують ОСОБА_1 продути «Драгер», що вона і зробила. Після чого ОСОБА_1 висловила свою незгоду з проведеним оглядом та казала поліцейським везти її до медичного закладу, на що працівники поліції відмовили везти до лікарні, відповівши, що цього достатньо.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити, з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245 , 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 543700 від 17.12.2025; роздруківка тесту на алкоголь; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт працівника поліції; диск з відеозаписом обставин долучений до протоколу.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведені.
Оцінюючи надані суду докази, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). 
Так, нормами КУпАП не врегульовано порядок визначення меж судового розгляду у справах про адміністративні правопорушення, однак інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому вважаю, що при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону, а саме положення ст. 337 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже, справа про адміністративне правопорушення розглядається лише щодо особи відносно якої складено протокол та лише в межах інкримінованого діяння викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд позбавлений можливості самостійно відшукувати докази винуватості особи, визнавати винуватість особи у вчиненні правопорушення за інших обставин ніж ті що зазначені в протоколі, оскільки в такому разі суд позбавляється статусу незалежного безстороннього органу та фактично перебиратиме на себе функцію сторони обвинувачення.
Працівниками поліції особі відносно якої складено протокол інкримінується порушення пункту 2.5 діючих Правил Дорожнього руху України, за обставин викладених в протоколі. Отже, протокол про адміністративне правопорушення фактично містить суттєві протиріччя, а саме: зазначено про керування водієм в стані алкогольного сп`яніння та проведення тесту на стан сп`яніння на місці зупинки та про порушення вимог п. 2.5 ПДР, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що є взаємовиключним. 
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява№ 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена нечітко та містить суттєві протиріччя, що в свою чергу суперечить вимогам пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці ЄСПЛ та порушує право особи на захист.
Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що відеозапис не є безперервним та мітить три відрізки відео по чотири хвилини кожен з розривами в часі, що фактично не спростовує пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_4 , щодо не дотримання працівниками поліції порядку при проведенні огляду на стан сп`яніння передбаченого ст. 266 КУпАП та ставить під сумнів обставини викладені в протоколі. Відповідно до часових проміжків наданих відрізків відео, фактично вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду (17.12.2025 з 22.01 год по 22.05 год) не була відсторонена від керування, оскільки остання після огляду за допомогою приладу «Драгер», ще здійснювала рух за кермом транспортного засобу, що зафіксовано на відео від 17.12.2025 року в проміжку часу з 22.10 год. по 22.14 год.. 
З переглянутого відео запису встановлено, що працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 погодилась. Після проходження відповідного огляду поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без з`ясування обставин згоди чи не незгоди водія з проведеним тестом та без роз`яснення права пройти відповідний огляд в медичному закладі (відеозапис 17.12.2025 з 22.01 год по 22.05 год). Далі працівник поліції вимикає бодікамеру для складання адміністративних матеріалів. Потім фіксація продовжується (відеозапис 17.12.2025 з 22.40 год по 22.44 год), поліцейський зачитує протокол складений відносно ОСОБА_1 , надає їй на підпис складені адміністративні матеріали, при цьому, коли показує останній де поставити підпис в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, та роз`яснює: «Це направлення про те, що ми вас в лікарню не возили». Тоді ж ОСОБА_1 декілька раз запитує про можливість пройти огляд в медичному закладі.
Дослідженими матеріалами справи та поясненнями свідка, фактично підтверджуються пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні.
Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Так, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», де згідно абзацу другого пункту 5 цієї Постанови передбачено, що підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Зі змісту відео та пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що вона виконала свій обов`язок, та погодилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер «Драгер». При цьому, матеріали справи та переглянутий відеозапис не містять доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки та бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, що не було забезпечено працівниками поліції.
Таким чином, працівниками поліції не було дотримано обов`язкового порядку проведення огляду, передбаченого ст. 266 КУпАП, Порядком № 1103 та Інструкцією № 1452/735.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням встановленого законом порядку, вважається недійсним.
Отже, результат огляду із застосуванням алкотестера «Драгер» за відсутності підтвердження в закладі охорони здоров`я та за наявності фактичної незгоди водія не може визнаватися належним і допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. 
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого. 
Отже, враховуючи, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані сп`яніння за обставин зазначених в протоколі не підтверджується допустимими доказами, суд керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення.
Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір із ОСОБА_1 не стягується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Михайло КУЦЕНКО