ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2026 Справа № 907/994/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б. 
Орищин Г.В.
без виклику учасників процесу 

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Еліт" від 18.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3771/25 від 19.12.2025)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 (суддя О. Ф. Ремецькі, повний текст рішення складено та підписано 08.12.2025) 
у справі № 907/994/25
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Еліт"
про стягнення суми 74 113, 56 грн.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Закарпатської області подано позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - ПрАТ "Страхова група "ТАС", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Еліт" (далі - ТОВ "Євротранс Еліт", відповідач) про стягнення 74 113, 56 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору №FO-00758462 від 17.07.2020 добровільного страхування наземного транспортного засобу (SCANIA R440, д.н. НОМЕР_1 ) у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено застрахований автомобіль, виплачено страхове відшкодування в сумі 130 020,18 грн. Оскільки дорожньо-транспортна пригода спричинена з вини працівника відповідача - ОСОБА_1 , який перебував за кермом належного відповідачу транспортного засобу (DAF FT XF 105.460, д.н. НОМЕР_2 ), а страховиком відповідача (ПрАТ «Страхова компанія «Перша») відшкодовано 55 906,62 грн, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу решту 74 113,56 грн відповідно до ст.ст.993, 1172, 1187,1194 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 у справі №907/994/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Євротранс Еліт" на користь ПрАТ "Страхова група "ТАС" 74 113, 56 грн страхового відшкодування та 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для задоволення позовних вимог, а відповідачем не заперечуються обставини справи та не спростовано розмір страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ "Євротранс Еліт" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 у справі №907/994/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апелянта обгрунтовані неповним встановленням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що позивач та суд першої інстанції дійшли передчасного висновку про перебування винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ "Євротранс Еліт", не перевірили, чи підтверджена вказана обставина належними та допустимим доказами.
Окрім того, апелянт звертає увагу суду, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов` язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов` язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Оскільки транспортний засіб відповідача (DAF FT XF 105.460 д.н. НОМЕР_2 ) був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Перша» з лімітом відповідальності страховика 130 000 грн, стягнення шкоди в порядку суброгації з відповідача є безпідставним.
ПрАТ "Страхова група "ТАС" відзиву на апеляційну скаргу не подало, хоча було належним чином повідомлене про розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 справу №907/994/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Євротранс Еліт" залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Євротранс Еліт" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 у справі №907/994/25, вирішено розглядати таку без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом.
17.07.2020 між ПрАТ "Страхова група "ТАС" (страховик) та ТОВ "Транс-Логістик" (страхувальник) укладено договір №FO-00758462 добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір), зокрема, транспортного засобу SCANIA R440 д.н. НОМЕР_1 ( далі - Застрахований ТЗ).
22.11.2020 о 21 год. 00 хв. в с.Неветленфолво (МП «Дяково») Виноградівського району Закарпатської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ SCANIA R440 д.н. НОМЕР_1 з причіпом WIELTON NS3K д.н. НОМЕР_3 та ТЗ DAF FT XF 105.460 д.н. НОМЕР_2 з причіпом КOGEL SNCO 24 д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 ). Внаслідок ДТП Застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.
Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2020 у справі №299/4135/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП.
22.11.2020 ТОВ "Транс-Логістик" звернулось до страховика з заявою про настання події.
Відповідно до акта огляду колісного транспортного засобу (дефектної відомості) від 27.11.2020 та рахунка на оплату №АРМ-65097 від 27.11.2020 вартість ремонту застрахованого ТЗ склала 130 020,18 грн.
18.02.2021 позивач склав страховий акт №05056/01/921, згідно з яким розмір страхового відшкодування за страховою подією, що сталася 22.11.2020 з застрахованим ТЗ становить 130 020,18 грн. 
Страхове відшкодування в сумі 130 020,18 грн було перераховано позивачем на рахунок ТОВ "Транс-Логістик", що підтверджується платіжною інструкцією №162058 від 19.02.2021.
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу DAF FT XF 105.460 д.н. НОМЕР_2 ( відповідача) станом на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Перша» (поліс №АО/4340042) позивач звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до платіжного доручення №2186 від 29.07.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Перша» сплатило ПрАТ "Страхова група "ТАС" суму страхового відшкодування в розмірі 55 906,62 грн.
Оскільки позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 130 028,18 грн, а полісом №АО/4340042 покрито частину шкоди в розмірі 55 906,62 грн, на підставі ст.ст. 1172, 1194 ЦК України ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 в порядку суброгації решту шкоди в розмірі 74 113,56 грн.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2025 у справі №307/5394/23 у задоволенні вказаного позову відмовлено у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП своїх трудових обов`язків.
Так, суд встановив, що: транспортний засіб DAF ЕТ FT XF д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстровано на ТОВ "Євротранс Еліт" (код ЄДРПОУ 42961072, місцезнаходження: смт. Солотвино, вул. Дібрівська 64); відповідно до наказу №1 від 09.01.2020 ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Євротранс Еліт" з 10 січня 2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису.
Вказані обставини слугували підставою для звернення ПрАТ «Страхова група «ТАС» до Господарського суду Закарпатської області з позовом у цій справі про стягнення з ТОВ "Євротранс Еліт" 74 113, 56 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 у справі № 905/1391/19 зазначив, що з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».
Так, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).
Відповідно до ч.6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вина водія транспортного засобу DAF FT XF 105.460 д.н. НОМЕР_2 - працівника відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 22.11.2020, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб SCANIA R440 д.н. НОМЕР_1 , встановлена постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2020 у справі №299/4135/20, яка набрала законної сили, та не заперечується відповідачем.
Щодо покликання апелянта на відсутність належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ "Євротранс Еліт", колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Подібний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 910/4316/22, від 16.05.2023 у справі № 910/17367/20, від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16.
У постанові від 08.08.2019 у справі N 922/2013/18, Верховний Суд навів висновок, за яким звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2025 у справі №307/5394/23 , яке набрало законної сили, встановлено, що: транспортний засіб DAF ЕТ FT XF д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстровано на ТОВ "Євротранс Еліт"; відповідно до наказу №1 від 09.01.2020 ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Євротранс Еліт" з 10 січня 2020 року, а отже такий діяв в межах своїх трудових обов`язків в момент скоєння ДТП.
Зважаючи на наведене, а також те, що відповідачем не подано суду жодних доказів, які б спростовували вказані обставини та підтверджували, що станом на момент скоєння ДТП ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Євротранс Еліт", наведені вище покликання апелянта відхиляються судом апеляційної інстанції як безпідставні та необгрунтовані.
Як зазначалось вище, позивач (страховик) виконав зобов`язання перед своїм страхувальником за Договором та сплатив страхове відшкодування внаслідок ДТП у сумі 130 020,18 грн.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вищезазначених статей відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відтак страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Суброгація є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.
При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.
Аналогічну правову позицію наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 та від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.
Таким чином, у ПрАТ "Страхова група "ТАС" у зв`язку з виплатою страхового відшкодування в сумі 130 020,18 грн виникло право вимоги (суброгація) до особи, відповідальної за заподіяні збитки, яке останнім було реалізоване шляхом звернення до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» (страховика цивільно-правової відповідальності відповідача).
ПрАТ «Страхова компанія «Перша» відшкодувало ПрАТ "Страхова група "ТАС" витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Застрахованого ТЗ, в сумі 55 906,62 грн (з урахуванням зносу, суми франшизи та ПДВ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 74 113,56 грн в порядку суброгації.
Покликання апелянта на відсутність підстав для стягнення з нього коштів у зв`язку з тим, що ліміт відповідальності страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Перша») відповідно до полісу становить 130 000 грн, судом апеляційної інстанції відхиляється як таке, що жодним чином не спростовує наявності підстав у цьому випадку для застосування положень ч.1 ст. 1194 ЦК України.
Водночас, за змістом п.36.7 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник наділений правом оскарження рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
У постанові від 14.02.2018 у справі№ 754/1114/15-ц Верховний Суд зазначив, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зіст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Відтак, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів як безпідставні
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс Еліт" від 18.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3771/25 від 19.12.2025) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.12.2025 у справі №907/994/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя  Орищин Г.В.