Справа № 132/1424/25 
Провадження № 23-з/801/29/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Маліцького М. В. про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., заявлений у справі про адміністративне правопорушення № 132/1424/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Маліцький М. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційного суду від 23 березня 2026 року головуючим суддею (суддя-доповідач) визначена Копаничук С. Г.
23 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Маліцький М. В. подав заяву про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г.
В обґрунтування заяви зазначав, що дії судді Копаничук С. Г. викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності через формальний розгляд справ про адміністративні правопорушення та ігнорування доводів захисту з одночасним фокусуванням виключно на матеріалах, складених працівниками поліції.
Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з статтею 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком установлену законом відповідальність.
Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді в справі про адміністративне правопорушення, відповідно, не визначений порядок розгляду заяви про відвід. Разом з тим право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно з статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до норм статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України від 22 грудня 1993 року «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року № 34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.
Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) передбачають підстави, за яких може бути заявлений відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, тому в даному випадку необхідно застосувати аналогію права і норми КПК України при розгляді заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката Маліцького М. В. про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що унеможливлюють участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на пункт перший статті 6 Конвенції ) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96 ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії) .
Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Доводи, якими адвокат Маліцький М. В. обґрунтовує необхідність відводу судді Копаничук С. Г., не є переконливим свідченням упередженості судді та не є обставиною, яка у відповідності до вимог закону є підставою, яка виключає можливість участі судді в розгляді справи.
Зміст заяви про відвід фактично зводиться до незгоди з ухваленими суддею судовими рішеннями в інших справах, що за загальним правилом не може бути підставою для відводу судді.
Заява адвоката Маліцького М. В. не містить зазначення конкретних обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Копаничук С. Г. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Інші обставини, які б виключали можливість участі судді Копаничук С. Г. у розгляді вказаної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені. 
Керуючись статтями 245, 246, 283Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 – адвоката Маліцького М. В. про відвід судді Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., заявлений у справі про адміністративне правопорушення № 132/1424/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:          О. С. Панасюк