ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23970/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 в адміністративній справі №160/23970/24 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, що виразилась у неподанні Головному Управлінню Національної гвардії України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, травма пов`язана із захистом Батьківщини; відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІ та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484.
- зобов`язати відповідача Військову частину № № НОМЕР_1 Національної гвардії України подати Головному Управлінню Національної гвардії України висновок щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 та щодо можливості перерозподілу призначеної одноразової грошової допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 в адміністративній справі №160/23970/24 позов задоволено частково.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем та третю особою яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 подані апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просять скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.11.2003 року.
Відповідно до довідки Дніпровського фахового коледжу залізничного транспорту та транспортної інфраструктури №72 від 26.04.2023 року, ОСОБА_2 є студентом 2 курсу, групи 2БО11 спеціальності 071 «Облік і оподаткування» освітньої програми «Бухгалтерський облік», закінчує навчання 30 червня 2023 року.
Відповідно до довідки Дніпровського фахового коледжу залізничного транспорту та транспортної інфраструктури №24 від 14.02.2024 року, ОСОБА_2 є студентом 1 курсу, групи 1ДО11 спеціальності 275 «Транспортні технології (на залізничному транспорті» освітньої програми «Організація перевезень і управління на залізничному транспорті», закінчує навчання 30 червня 2026 року.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 28.07.2023 року передбачено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внесено актовий запис №883
Постановою медичної (військово-лікарської) комісії №72 від 28.06.2023 року встановлено, що солдат за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 ЦОТО НГКУ, ОСОБА_3 отримав «вогнепальне кульове наскрізне проникаюче торакоабдомінальне поранення (10.04.2023) з масивним ушкодженням печінки, жовчного міхура, попереково-ободової кишки, сигмоподібної кишки, діафрагми, яке ускладнилось септичним шоком, поліорганною недостатністю», що призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підстава: протокол №72 засідання медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» від 28.06.2023 року).
21 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги 1-ї обслуги гармати гаубичного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.06.2024 року №6/36/13-1625 позивача було повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 01.03.2022 р. Згідно наказу від 17.01.2023 р. №19, був призначений на посаду номера обслуги 1-ї обслуги гармати гаубичного артилерійського взводу відповідно до наказу командира військової частини від 16.01.2023 р. №2 о/с., а 14.04.2023 р. загинув під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану. На підставі вище зазначеного, свідоцтва про смерть від 15.04.2023 р., серія НОМЕР_4 , виданого Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наказу командира військової частини від 20.04.2023 р. №123 про виключення із списків особового складу та на підставі рішення комісії Головного управління Національної гвардії України згідно листа від 03.11.2023 р. №27/11/3-13442/11, згідно поданих документів одноразова грошова допомога була призначена дружині загиблого військового, - ОСОБА_1 , виходячи із загального розміру допомоги в сумі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 р. №484 (зі змінами та доповненнями) якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішуються за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Зважаючи на це, роз`яснено про необхідність звернутись до дружини загиблого військовослужбовця ОСОБА_1 щодо перерозподілу одноразової грошової допомоги або до відповідних судових органів.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, щодо неподання Головному Управлінню Національної гвардії України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, травма пов`язана із захистом Батьківщини; відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІ та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24 лютого 2022 року по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України».
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан продовжувався і триває до цього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян рф або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 р. №484 (зі змінами та доповненнями) якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішуються за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві (абз. 7 п. 2 Постанови № 168).
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Отже, Постанова № 168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. Водночас Постанова № 168 не визначає порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 № 484 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2022 за № 940/38276 (далі Порядок № 484).
Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 № 484, який набрав чинності 30.08.2022, видано відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Порядок № 484 визначає виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 484 особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (далі - отримувачі), звертаються до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України (далі - уповноважений орган) за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого уповноваженого органу Національної гвардії України, визначеного командувачем Національної гвардії України, на який буде покладено функції щодо призначення та виплати ОГД, та подають такі документи: 
- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану, які мають право на отримання допомоги, а в разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
- витяг із наказу про виключення загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану зі списків особового складу уповноваженого органу;
- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця.
До заяви додаються завірені копії:
- документів, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);
- свідоцтва про смерть військовослужбовця;
- постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;
- свідоцтва про народження військовослужбовця - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого;
- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї військовослужбовця (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), та довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до таких документів не внесені);
- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону);
- рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця);
- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати ОГД отримувачі, яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органу документи, визначені цим пунктом, та копію відповідного рішення суду.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 484 уповноважений орган має право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання ОГД.
Пунктом 5 Порядку № 484 визначено, що керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України (далі - Головне управління НГУ) висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов. Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 484 Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. Після прийняття рішення про призначення ОГД Головне управління НГУ (за наявності відповідних коштів державного бюджету) здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки уповноважених органів в установах Державної казначейської служби України.
Пунктом 8 Порядку № 484 встановлено, що виплата ОГД здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів. Призначена сума ОГД виплачується поетапно: на першому етапі - 1/5 від призначеної суми ОГД; залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми) - щомісячно, частками впродовж 40 наступних місяців.
Після проведення виплати одноразової грошової допомоги витяг із наказу керівника уповноваженого органу про проведення виплати, завірений у встановленому порядку, надсилається до Головного управління НГУ (п.9 Порядку № 484).
Пунктом 15 Порядку № 484 визначено, якщо після призначення ОГД за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми ОГД вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.
З огляду на зміст спірних правовідносин у цій справі, предметом судового розгляду є правомірність відмови Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України у призначенні частки одноразової грошової допомоги сину загиблого військовослужбовця за наявності факту призначення та попереднього розподілу такої допомоги між іншими членами сім`ї.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України допустила протиправну бездіяльність, що виразилась у неподанні Головному Управлінню Національної гвардії України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, травма пов`язана із захистом Батьківщини; відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІ та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.11.2003 року та в межах цієї справи не є спірним і визнається відповідачем.
Також матеріалами справи підтверджено, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 - батька ОСОБА_2 настала під час виконання ним обов`язків військової служби, і причинний зв`язок між загибеллю та захистом Батьківщини підтверджено висновком військово-лікарської комісії. 
Таким чином, ОСОБА_2 належить до кола членів сім`ї загиблого у розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII, а тому має право на призначення одноразової грошової допомоги, отже, виключення його з переліку отримувачів одноразової грошової допомоги є дискримінаційним.
У цій справі не ставиться під сумнів право ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги, а зводиться до визначення можливості реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, з огляду на те, що така допомога вже була розподілена між іншими членами сім`ї.
Зміст норми пункту 2 Постанови № 168, та пункту 15 Порядку № 484 свідчить, що законодавець чітко розмежував право на призначення одноразової грошової допомоги (як елемент державної гарантії соціального захисту) та право на її отримання (як стадію реалізації цієї гарантії у конкретних правовідносинах).
Однак зазначене положення не створює нового суб`єктивного права на повторне призначення або «донарахування» одноразової грошової допомоги щодо конкретного загиблого військовослужбовця після того, як така допомога вже була розподілена між іншими членам його сім`ї. Його зміст спрямований на розширення часових меж застосування закону до неврегульованих випадків, однак не вбачає покладення на державу додаткового бюджетного зобов`язання у межах одного і того самого випадку загибелі військовослужбовця. Законодавець, розширюючи коло осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, не змінював установленого статтею 16-3 Закону № 2011-ХІІ принципу рівності часток між усіма отримувачами та не передбачав покладення на державу фінансового зобов`язання держави понад фіксовану суму, визначену Постановою № 168. Таким чином право позивача на одноразову грошову допомогу не втрачається, однак може бути реалізоване виключно в межах уже виплаченої суми шляхом перерозподілу часток між отримувачами за правилами, встановленими пунктом 2 Постанови № 168 та пунктом 15 Порядку № 484.
Таким чином, коли одноразова грошова допомога вже була призначена іншим членам сім`ї загиблого, у такій ситуації реалізація права позивача як члена сім`ї загиблого можлива лише у спосіб, прямо передбачений пунктом 15 Порядку № 484 та абзацом тринадцятим пункту 2 постанови КМУ № 168, - шляхом перерозподілу вже виплаченої суми між отримувачами за їх взаємною згодою або в судовому порядку.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в подібних правовідносинах в постанові від 17 листопада 2025 року у справі № 560/12192/24.
Судом першої інстанції встановлено, однак не враховано, що одноразова грошова допомога була призначена та виплачується дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_1 на підставі рішення комісії Головного управління Національної гвардії України згідно листа від 03.11.2023 р. №27/11/3-13442/11.
За таких умов відсутні підстави для повторного призначення одноразової грошової допомоги за цього ж військовослужбовця його повнолітньому сину, оскільки призначення у межах відповідного бюджетного зобов`язання держави вже відбулася, а правовідносини з її розподілу є завершеними.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправність дій Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, яка передбачена пунктом 2 постанови КМУ № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" як члену сім`ї загиблого військовослужбовця є помилковими.
Разом із тим, правомірність відмови відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги не позбавляє позивача права на відповідну частку такої допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Це право зберігається, однак не може бути реалізоване шляхом повторного звернення до відповідача, оскільки після призначення та виплати такої допомоги первинним отримувачам таке призначення є неможливим, а подальше вирішення питання про отримання коштів має приватноправовий характер.
Після ухвалення відповідачем рішення про первинний розподіл і виплату допомоги його повноваження вважаються вичерпаними.
Відтак питання визначення належної позивачу частки переходить у сферу приватноправових відносин між отримувачами, а за відсутності згоди між ними спір може бути вирішений судом, виходячи з принципу рівності прав усіх членів сім`ї загиблого військовослужбовця та з урахуванням гарантій, передбачених статтею 16-3 Закону № 2011-ХІІ.
Отже, у випадку, коли одноразова грошова допомога вже призначена та розподілена реалізація права члена сім`ї загиблого здійснюється не через повторне звернення до суб`єкта владних повноважень, а шляхом пред`явлення вимоги до фактичних отримувачів коштів про перерозподіл належної їй частки у встановленому законом порядку.
Такий підхід узгоджується з:
- положеннями пункту 2 Постанови № 168, п. 15 Порядку № 484 які визначають єдиний правовий механізм перерозподілу вже призначеної допомоги;
- статтею 16-3 Закону № 2011-ХІІ, що гарантує рівність прав усіх отримувачів на частку допомоги;
- принципами правової визначеності та справедливості, оскільки держава вже виконала свій обов`язок щодо виплати загальної суми допомоги, а подальший розподіл належить до компетенції суду або узгоджених дій самих отримувачів.
Таким чином, доводи апелянтів про неправильне застосування судом першої інстанції пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 та п. 15 Порядку № 484 є обґрунтованими.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись: статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 в адміністративній справі №160/23970/24, - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 в адміністративній справі №160/23970/24 в частині задоволення вимог ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України Національної гвардії України, що виразилась у неподанні Головному Управлінню Національної гвардії України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, травма пов`язана із захистом Батьківщини; відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІ та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484 та зобов`язання Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21 травня 2024 року про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) його батька солдата ОСОБА_3 , внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду, - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України Національної гвардії України, що виразилась у неподанні Головному Управлінню Національної гвардії України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, травма пов`язана із захистом Батьківщини; відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІ та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484 та зобов`язання Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21 травня 2024 року про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) його батька солдата ОСОБА_3 , внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду - відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 в адміністративній справі №160/23970/24, - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко