ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/6618/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

за участю представників:
від позивача (скаржник): Кругленко М.С., 
від відповідача: Фоменко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Комарова В`ячеслава В`ячеславовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 у справі (суддя Мілєва І.В.; повний текст рішення складено 17.12.2025) та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/6618/25 

за позовом Фізичної особи-підприємця Комарова В`ячеслава В`ячеславовича, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть», Дніпропетровська область, м. Дніпро
про стягнення 477 400,00 грн
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

Фізична особа-підприємець Комаров Вячеслав Вячеславович звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» про стягнення 477 400,00 грн, з яких: 387 000,00 грн – кошти за сплачений товар, 13 000,00 грн – витрати на перевезення товару, 77 400,00 грн – штраф.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 06/25 від 25.06.2025 в частині поставки товару належної якості.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 в задоволенні позову відмовлено. Витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.
При розгляді спору по суті суд першої інстанції прийшов до висновку, що фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем при отриманні поставленого товару не дотримано вимоги Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7; не проводилось експертне дослідження продукції щодо її відповідності заявленим вимогам якості, отже у господарського суду відсутня можливість підтвердити факт поставки відповідачем позивачу неякісної продукції. Наданий позивачем акт виявлених недоліків не може бути належним доказом передання позивачу товару неналежної якості, оскільки він складений за участі позивача та ФОП Шептіки В.Л., який, в свою чергу, є перевізником та не є експертом в галузі контролю якості, комплектності товарів. Господарський суд наголосив, що для встановлення факту невідповідності поставленого товару вимогам щодо його якості необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
22.12.2025 відповідачем у справі подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції Фізична особа-підприємець Комаров Вячеслав Вячеславович звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просить: 
- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 у справі № 904/6618/25. Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат; 
- скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/6618/25. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянт послався на те, що:
- в порушення вимог ст. ст. 236, 237 ГПК України суд застосував норми Інструкції П-7 та Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», які не підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення. При цьому суд не дослідив змісту укладеного між сторонами договору, в п. п. 6.2., 6.3. якого сторони на власний розсуд погодили інший порядок приймання товару по якості та комплектності;
- необґрунтованими є посилання суду першої інстанції на: 1) необхідність здійснення виклику представника відповідача для приймання товару по якості та комплектності, 2) обов`язкове проведення експертизи якості товару та надання висновку експерта для підтвердження поставки товару неналежної якості, 3) обов`язкове залучення представника торгово-промислової палати для складання акту під час приймання товару за якістю (за відсутності представника відповідача), які ґрунтуються виключно на положеннях Інструкції П-7, норми якої не підлягали застосуванню;
- судом першої інстанції неправильно застосовано норму ч. 1 ст. 679 ЦК України, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин сторін. У той же час, судом першої інстанції не було застосовано норму ч. 2 ст. 693 ЦК України, яка підлягала застосуванню, де зазначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати;
- відповідач без достатньої правової підстави утримує у себе суму попередньої оплати за непоставлений ним товар належної якості, а суд відмовив у задоволенні позову за обставин, коли і товар і сплачені за товар кошти перебувають у відповідача, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду не відповідає завданню та основним засадам господарського судочинства;
- відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу за поставку неякісного товару, суд не встановив, що на противагу наданим позивачем доказам поставки товару неналежної якості, відповідач жодних доказів до суду не надав, а відтак, не спростував у встановленому процесуальним законом порядку доводів позовної заяви в частині обґрунтування підстав для стягнення з відповідача штрафу за поставку товару, якість якого не відповідала умовам договору.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції апелянт послався на те, що:
- посилаючись в додатковому рішенні на надані відповідачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд не встановив, що договір №2077 про надання правової допомоги від 03.12.2025 року (разом із специфікацією №1) та акт надання послуг №380 від 22.12.2025 року складено та підписано між відповідачем ТОВ «ПРОМЗАПЧАСТЬ» з однієї сторони і Адвокатським бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» з іншої сторони, та рахунок на оплату №314 від 03.12.2025 року виставлено відповідачу Адвокатським бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС», в той час як представництво інтересів відповідача у даній справі здійснював адвокат Пихтін Клим Володимирович. Одночасно з цим, витрати на оплату послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №910/23210/17;
- відповідачем не надано жодних документів, які б підтверджували належним чином оформлені правовідносини між адвокатом Пихтіним К. В. та Адвокатським бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС»;
- також відповідачем до суду не надано доказів укладення договору про надання правової допомоги між відповідачем та адвокатом Пихтіним Климом Володимировичем, як і доказів підписання останнім документів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу;
- жодного судового засідання у справі призначено не було, в той час, як умовами договору вартість послуг адвоката (20 000,00 грн) була визначена з розрахунку проведення у справі не менше 3-х судових засідань. Іншого порядку визначення витрат на професійну правничу допомогу сторони в договорі не передбачили;
- окремою самостійною підставою для скасування додаткового рішення є те, що попередньо, а саме, до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, всупереч вимогам ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідачем не було надано до суду заяви про подання доказів на підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу протягом наступних п`яти днів після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим суд попередньої інстанції не мав права вирішувати питання про розподіл між сторонами понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подало відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича, в якому заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» наголошує, що конкретна процедура перевірки якості поставленого товару Договором від 25.06.2025 не передбачена. Враховуючи, що Договором не встановлено порядок приймання товару за якістю, то підлягають застосуванню положення Інструкції П-7.
Позивачем не проводились технічний огляд та/або експертне обстеження Товару із залученням фахівців спеціалізованих або експертних організацій. Позивач посилається на те, що примірник акту про виявлені недоліки товару Позивач надіслав відповідачу на його юридичну адресу цінним листом з описом вкладення разом із вимогою про повернення сплачених за товар коштів 03.11.2025 року, про що до суду було надано відповідні докази. Вказане не відповідає дійсності, адже у матеріалах справи відсутні будь які докази направлення цього акту Відповідачу. Більше того, позивач ніде не посилається на цей акт, не долучає його до вимоги (у переліку додатків він відсутній), позивач взагалі не зазначає, які саме недоліки (дефекти) мав Товар.
Відповідач, на противагу Акту про виявлені недоліки товару від 31 жовтня 2025 року, складеного особами, які не мають необхідної кваліфікації, звернувся до експертної організації з метою отримання висновку про якість Товару, відповідно до якого надано висновки про можливість подальшої експлуатації підйомника.
Також, позивач в порушення приписів законодавства не звертався до відповідача з вимогою щодо пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Подані позивачем докази, які вказують на неналежну якість переданого відповідачем товару за Договором поставки, не доводять як факту наявності недоліків, так і того, що такі недоліки товару є істотними, тобто не доведено, що товар має невиправні недоліки або недоліки, які усувати економічно недоцільно (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-39 Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі №924/1168/21).

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
06.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
16.02.2026 до суду надійшли заперечення Фізичної особи-підприємця Комарова В.В. на клопотання (заяву) на висновок експертизи №653.25.12.1.-29.22.15 ТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ ЕТЦ» від 16.12.2025 р., наданий відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу. 
В судовому засіданні 11.02.2026 оголошено перерву до 02.04.2026.
02.04.2026 в судове засідання прибули представники скаржника (позивача) та відповідача, надали суду пояснення стосовно апеляційної скарги та заперечень на неї.
Колегія суддів у судовому засіданні 02.04.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову у даній справі.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

25.06.2025 між Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» (постачальник) укладений договір № 06/25 (далі - договір).
Постачальник зобов`язується поставити замовнику товар, що є основним засобом, відповідно ДК 021:2015 по коду 42410000-3 «Підіймально-транспортувальне обладнання», визначений за цінами (далі - товар), зазначений у специфікації (додаток № 1 до договору), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).
Якість поставленого товару повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам узгодженими сторонами зразку та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів (п. 2.1. договору).
Оплата здійснюється замовником за товар згідно з рахунком-фактурою (п. 3.1. договору).
Розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, а саме: 50 % передплата протягом 10 робочих днів після підписання договору на підставі рахунку - фактури; 50 % оплата протягом 10 робочих днів після повідомлення про готовність товару до відвантаження (п. 3.2. договору).
Місце передачі товару: м. Дніпро, вул. Валентина Радіонова, 145 (п. 4.1. договору).
Загальна сума договору складає : 387 000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 64 500,00 грн (п. 5.1. договору).
В ціну за одиницю вартості товару включається вартість податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені. Ціна за одиницю товару повинна відображатися в гривнях, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 5.2. договору).
Товар вважається поставленим постачальником та прийнятим замовником з моменту підписання ним видаткових накладних та акту приймання-передачі (п. 6.1. договору).
Приймання-передача товару проводиться по кількості та якості згідно товаросупроводжувальних документів (п. 6.2. договору).
При прийманні товару замовник зобов`язаний провести зовнішній огляд, перевірити кількість, якість і асортимент поставленого товару відповідно до товаросупроводжувальних документів та нормативно-технічної документації (п. 6.3. договору).
Планові (одноразові) звіряння взаєморозрахунків проводяться між постачальником та замовником на підставі видаткової накладної, наданої постачальником замовнику з підписами та печатками постачальника та замовника, у разі виникнення такої необхідності (п. 6.4. договору).
Претензії з приводу якості, кількості, а також наявності асортименту поставленого товару приймаються протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання приймально-передатних документів, а саме видаткової накладної (п. 6.5. договору).
Замовник зобов`язаний прийняти поставлений відповідно до розділу 6 договору товар (п. 7.1.2. договору).
Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, встановленим розділом II цього договору та чинного законодавства (п. 7.3.1. договору).
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, передбачених даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1. договору).
За порушення умов зобов`язання щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь замовника штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного товару (п. 8.4. договору).
Штрафні санкції, зазначені в п.8.3. та п.8.4. даного договору сплачуються постачальником протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання відповідної вимоги замовника (п. 8.5. договору).
Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від належного виконання ними своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.6. договору).
Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і укладений на строк дії воєнного стану, але не пізніше 31.12.2025 (п. 11.1. договору).
Позивач зазначив, що замовлений у відповідача товар призначався для забезпечення потреб безпеки та оборони згідно з договором про закупівлю № 272 від 01.07.2025, укладеним між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ).
Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 2446 від 25.06.2025 на суму 387 000,00 грн.
Позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку сплатив відповідачу 387 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: № 15 від 25.06.2025 на суму 81 000,00 грн; № 25 від 01.08.2025 на суму 50 000,00 грн; № 27 від 04.08.2025 на суму 30 000,00 грн; № 36 від 04.09.2025 на суму 70 000,00 грн; № 55 від 17.10.2025 на суму 36 000,00 грн; № 59 від 29.10.2025 на суму 120 000,00 грн.
29.10.2025 позивач уклав з перевізником ФОП Шептікою В. Л. (перевізник) договір № 29/10/25 на перевезення товару автомобільним транспортом за маршрутом м. Дніпро - м. Одеса за адресою: м. Одеса, вул. М. Боровського, буд. № 22. Вартість перевезення склала 13 000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 60 від 31.10.2025 позивач сплатив перевізнику 13 000,00 грн. 29.10.2025 була складена товарно-транспортна накладна № Р43, на підставі якої відповідач за попередньою домовленістю з позивачем передав товар перевізнику для подальшої його доставки за адресою: м. Одеса, вул. М. Боровського, буд. №22. 
31.10.2025 товар прибув в обумовлене сторонами місце призначення, де був оглянутий позивачем в присутності водія перевізника Шептіки В.Л., в результаті чого було складено акт про виявлені недоліки товару від 31.10.2025.
Відповідно до вказаного акту покупцем ФОП Комаровим В. В. в присутності перевізника (водія) ОСОБА_1 здійснено огляд товару - самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SН-1500-5500 (товар), який було поставлено продавцем ТОВ «Промзапчасть» згідно договору № 06/25 від 25.06.2025, під час якого виявлено наступні істотні недоліки товару, через які він не може бути використаний за цільовим призначенням, а саме: відсутні загороджувальні поручні на верхній платформі; механізм повороту коліс в праву сторону - не працює; механізм підйому підйомника в гору - не працює; виявлені сліди підтікання гідравлічного мастила. Окрім вище викладеного, відсутня бірка з назвою та номером підйомника. У зв`язку з виявленими істотними недоліками товару покупець (замовник) ФОП Комаров В. В. відмовився від договору та відповідно від прийняття товару, який повернув постачальнику ТОВ «Промзапчасть».
31.10.2025 відповідно до товарно-транспортної накладної № 31/10 від 31.10.2025 товар був повернутий відповідачу за зворотною адресою за маршрутом м. Одеса, вул. М. Боровського, буд. 22 – м. Дніпро, вул. В. Ларіонова, буд. №145. 
03.11.2025 позивач направив відповідачу вимогу № 01/11 від 01.11.2025, в якій повідомив про розірвання в односторонньому порядку укладеного з відповідачем договору та просив повернути сплачені за товар кошти в розмірі 387 000,00 грн, а також 13 000,00 грн витрат на перевезення товару до місця знаходження замовника за державним контрактом, а всього 400 000,00 грн.
Також позивач на підставі п. 8.4. договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару, що складає 77 400,00 грн.

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень щодо неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
25.06.2025 між сторонами у справі укладений договір № 06/25, відповідно до умов якого відповідач як Постачальник зобов`язується поставити позивачу (замовнику) товар, що є основним засобом. Вказаний договір підписаний повноважними представниками сторін, за своїм змістом відповідає вимогам щодо договору поставки, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку. 
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Згідно з нормами статей 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 4 статті 673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.
Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (ст. 679 ЦК України).
Відповідно до частин 1-4 статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.
Строк для виявлення недоліків товару, що перевозився або був відправлений поштою, обчислюється від дня одержання товару в місці призначення.
Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.
Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару.
Частиною 1 статті 687 ЦК України передбачено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
Згідно з частиною 1 статті 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.
У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.
Як вірно встановлено судом першої інстанції згідно з наявними в матеріалах справи доказами між сторонами у справі досягнуто домовленості про поставку позивачу основного засобу – самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною (42416300-8 Підіймач) SH-1500-5500.
У Договорі, умови якого сторонами погоджені вільно та є обов`язковими для них, визначено, що при прийманні товару замовник зобов`язаний провести зовнішній огляд, перевірити кількість, якість і асортимент поставленого товару відповідно до товаросупроводжувальних документів та нормативно-технічної документації (п. 6.3. договору).
Окрім того, якість поставленого товару повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам, узгодженим сторонами зразку та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів (п. 2.1 договору). 
Документи на товар, які постачальник повинен передати замовнику, визначені пунктом 2.5 договору: технічна документація (Інструкція по експлуатації), викладена українською мовою; сертифікат відповідності; видаткова накладна та рахунок на товар; сервісна книжка транспортного засобу (формуляр); акт приймання-передачі товару.
Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що строк поставки товару – 60 робочих днів, після отримання передоплати (п. 4.1. договору).
Відповідно до платіжних інструкції № 15 від 25.06.2025, № 25 від 01.08.2025, № 27 від 04.08.2025, № 36 від 04.09.2025, № 55 від 17.10.2025 та № 59 від 29.10.2025 позивачем сплачена повна вартість товару.
Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, дійшов помилкового висновку про застосування до процедури приймання товару у вказаній справі Постанови Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, якою затверджено «Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю».
При цьому, місцевий суд правильно вказав, що ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією чи товарами (п. 1. Інструкції). Однак поза увагою суду залишився узгоджений сторонами у договорі № 06/25 порядок приймання товару, відповідно до якого лише на Замовника (позивача) покладений обов`язок провести зовнішній огляд та перевірити кількість, якість та асортимент поставленого товару відповідно до товаросупроводжувальних документів та нормативно-технічної документації (п. 6.3 договору). Іншого порядку, зокрема, залучення експерта (експертної установи), виклику постачальника тощо, договором не передбачено.
Таким чином, ще на стадії узгодження умов договору поставки та підписання його тексту постачальник (відповідач) фактично самоусунувся від участі у майбутній перевірці якості/комплектності товару під час передачі його покупцю.
Зазначеним спростовуються заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Також, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 7.3.2 договору поставки постачальник (відповідач) прийняв на себе зобов`язання при передачі товару ознайомити замовника з правилами та умовами ефективного та безпечного використання товару, продемонструвавши при цьому його безпечне та правильне використання. Матеріали справи не містять належних доказів виконання з боку відповідача вказаного обов`язку.
31.10.2025 у м. Одеса (вул. Миколи Боровського, 22 – визначена договором перевезення адреса розвантаження) фізичною особою - підприємцем Комаровим В.В. та фізичною особою – підприємцем Шептікою В.Л. (перевізник, водій) складений Акт про виявлені недоліки товару, у якому зазначено, що під час огляду товару виявлені істотні недоліки, які унеможливлюють використання за призначенням: відсутні загороджувальні поручні на верхній платформі; механізм повороту коліс в праву сторону - не працює; механізм підйому підйомника вгору - не працює; виявлені сліди підтікання гідравлічного мастила; відсутня бірка з назвою та номером підйомника.
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 31/10 від 31.10.2025 товар був повернутий постачальнику та прийнятий ним, що підтверджено відповідним підписом та печаткою відповідача, примірник підписаної сторонами видаткової накладної в матеріали справи не наданий.
Факт повернення товару відповідач не заперечує.
03.11.2025 позивачем на адресу відповідача надіслана Вимога за № 01/11 від 01.11.2025 про повернення сплачених за товар коштів (387 000,00 грн) та витрат на послуги перевезення (13 000,00 грн) у зв`язку з відмовою від договору, що узгоджується з приписами п. 6.5 договору про надсилання претензії щодо якості, кількості, а також наявності асортименту поставленого товару протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання приймально-передатних документів, а саме видаткової накладної. Вказаним пунктом не передбачено, зокрема, надсилання постачальнику складеного акту про виявлені недоліки товару, чим спростовуються аргументи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Колегія суддів приходить до висновку, що наявними у справі документами підтверджено, що при перевірці показників якості товару позивачем було дотримано визначений Договором порядок проведення такої перевірки.
До відзиву на апеляційну скаргу Відповідач надав висновок експертизи № 653.25.12.1-29.22.15 за результатами експертного обстеження самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SH-1500-5500 вантажопідіймальністю 0,25т, виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Придніпровський експертно-технічний центр» (ТОВ «Придніпровський ЕТЦ»), відповідно до якого надано висновки про можливість подальшої експлуатації підйомника. Відповідно до вказаного Висновка: загальний стан самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SH-1500-5500 сер. №1 класифікується як справний працездатний; загороджувальні поручні на верхній платформі встановлені; механізм повороту коліс праворуч працює; механізм підйому платформи вгору працює; слідів підтікання мастила з гідросистеми не виявлено; на корпусі підйомника наявна бірка з назвою виробника і типом підйомника; самохідний ножичний підйомник з подовженою частиною SH-1500-5500 відповідає заявленій комплектації та технічній специфікації; строк експлуатації самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SH-1500-5500 сер. №1 з установленими в експлуатаційних документах параметрами складає 8 років, до 19.12.2033 р.
Колегія суддів зауважує, що вказаний експертний висновок був складений 16.12.2025, тобто до постановлення судом першої інстанції рішення у даній справі. Проте, місцевому суду такий Висновок відповідачем не був наданий.
Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доказів неможливості подання вказаного доказу суду першої інстанції у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем не наведено, а отже колегія суддів не приймає такий доказ до уваги при апеляційному перегляді справи.
Суд також не приймає посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. N 687, якою затверджений Порядок проведення технічного огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, оскільки відповідно до п. 1 зазначеного Порядку його дія поширюється на всіх суб`єктів господарювання, які проводять технічний огляд, випробування, експертне обстеження (технічне діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, а також на підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності і господарювання та фізичних осіб, що використовують найману працю, які мають намір розпочати або здійснюють експлуатацію такого устатковання. Вказаний порядок не підлягає до застосування до правовідносин сторін у даній справі, врегульованих договором постави.
Після повернення товару, відповідно до пункту 7.3.3 Договору, відповідач був зобов`язаний за власний рахунок усунути недоліки або замінити товар неналежної якості на товар належної якості в термін не більше 10 (десяти) календарних днів, проте відповідачем товар замінено не було, належних доказів суду першої інстанції не надано.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що позивач, в порушення приписів ст. 678 ЦК України, якою визначені правові наслідки передання товару неналежної якості, не звертався до відповідача з вимогою щодо пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Також, надані позивачем докази не доводять факту наявності недоліків товару і того, що такі недоліки є істотними.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями відповідача та зауважує на наступному:
- у відповідності з наявними в матеріалах справи доказами відповідачем було поставлено позивачу товар, що не відповідав вимогам до якості, погодженій сторонами специфікації, з огляду на що позивачем товар був повернутий відповідачу, а відповідачем - прийнятий;
- отже, у позивача існувала об`єктивна підстава для ініціювання розірвання договору - поставка позивачу товару неналежної якості.
Істотність порушення вимог щодо якості товару відповідно до приписів ч. 2 ст. 678 ЦК України полягає, зокрема, у виявленні недоліків, які не можна усунути; недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу; недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення.
Суду першої інстанції позивач довів, що придбання товару за договором № 06/25 від 25.06.2025 відбувалося для виконання іншого договору № 272 про закупівлю товару для забезпечення потреб безпеки та оборони, укладеного 01.07.2025 між фізичною особою – підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем як постачальником та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) як покупцем про поставку самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SH-1500-5500. Строк поставки товару відповідно до п. 4.2 цього договору – 31.10.2025.
Отже, поставка самохідного ножичного підйомника за договором між сторонами даної справи відбувалася у останній день строку поставки підйомника за іншим договором про закупівлю (31.10.2025). 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність істотного порушення вимог щодо якості товару, оскільки усунення виявлених недоліків потребувало непропорційних до виконання умов іншого (№ 272) договору часу.
Суд першої інстанції при розгляді справи не надав оцінки вказаним обставинам. Зміст оскаржуваного рішення свідчить про те, що, відмовляючи у позові, місцевий суд при вирішенні спору залишив поза увагою, а скаржник належним чином підтвердив порушення відповідачем умови укладеного договору в частині поставки товару належної якості.
З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виходячи з наведених норм цивільного законодавства позовна вимога в частині стягнення 387 000,00 грн сплачених за товар коштів (повної вартості товару) підлягає задоволенню.
У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
За змістом п. п. 8.1, 8.4, 8.5 Договору за порушення умов зобов`язання щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь замовника штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару, які сплачуються протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання відповідної вимоги замовника.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки був поставлений товар неналежної якості, то позивачем правомірно нараховано відповідачу 77 400,00 грн. штрафу (у розмірі 20% від вартості неякісного товару), а тому така сума штрафу підлягає стягненню з відповідача.
У той же час, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 13 000,00 грн витрат на перевезення товару до місця призначення задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Підтвердженням вказаних витрат є надані позивачем докази: заявка-договір № 29/10/25 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 29.10.2025; товарно-транспортна накладна № Р43 від 29.10.2025 (перевезення за маршрутом Дніпро – Одеса); рахунок на оплату послуг за перевезення 13000,00 грн за № 35 від 30.10.2025; Акт виконаних робіт (надання послуг) № 35 від 31.10.2025; платіжна інструкція № 60 від 31.10.2025 про сплату 13000,00 грн; товарно-транспортна накладна № 31/10 від 31.10.2025 (перевезення за маршрутом Одеса – Дніпро).
Проте, договір № 06/25 про поставку товару, укладений між сторонами у справі, не містить домовленості сторін про покладення витрат на перевезення товару (транспортні послуги), зокрема, на відповідача. За викладеного, покладення вказаних витрат на відповідача не узгоджується з умовами укладеного договору та суперечить приписам цивільного законодавства щодо підстав виникнення зобов`язання. 
Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.
Суд апеляційної інстанції констатує, що при розгляді даної справи місцевим судом, останнім не враховано та здійснено неналежне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються укладеного між сторонами договору, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів, визначених ГПК України.
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010; рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМСЕЙЛЗ» обґрунтованою. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення. 

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 викладено, зокрема, такий висновок, що за змістом статті 244 ГПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення.
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Отже, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №904/8884/21).
Тож у разі оскарження додаткового рішення, яким, зокрема, вирішено питання про судові витрати, результат такого оскарження залежить від результату вирішення судом спору по суті пред`явленого позову.
Інакше розуміння позбавить особу права на відшкодування понесених нею судових витрат у разі необґрунтованого оскарження іншим учасником справи додаткового судового рішення, що нівелюватиме значення такої засади судочинства, як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача.
Разом з цим, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового - про задоволення позову частково, то, зважаючи на положення статей 129, 244 ГПК України наявні підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції, яке у цьому випадку є додатковим рішенням до судового рішення, ухваленого по суті спору. Аналогічні правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 916/2900/23, 27.05.2025 у справі № 911/3480/20, 03.06.2025 у справі №911/1623/24.
Тому враховуючи вище наведене, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129, 244 ГПК України в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

8. Розподіл судових витрат.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-285 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/6618/25- задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/6618/25 - скасувати.
3. Прийняти у справі нове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича – задовольнити частково.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 89, оф. 1; код ЄДРПОУ 41752938) на користь Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 387 000,00 грн сплаченої за товар суми, 77 400,00 грн штрафу, 5556,97 грн витрат зі сплати судового збору.
5. В іншій частині в задоволенні позову – відмовити.
6. Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі № 904/6618/25 - скасувати.
7. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 89, оф. 1; код ЄДРПОУ 41752938) на користь Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 8593,20 грн судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
9. Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.
10. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова підписана 23.04.2026 року у зв`язку з відрядженням членів колегії з 16.04. по 19.04.2026.

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко