Справа № 357/5104/26
1-кп/357/755/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2026 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 12026116030000091, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.05.2024 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,- 
УСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_2 10.03.2026 близько 18 год. 00 хв. діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, перебуваючи по вул. Петра Калнишевського в м. Біла Церква Київської області, на відкритій ділянці місцевості виявив пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, оглянувши який зрозумів, що дана речовина являється психотропною - PVP, оскільки раніше її вживав, який в подальшому підняв, таким чином придбав та далі помістив до лівої кишені штанів, у які був одягнений, де у подальшому зберігав її для особистого вживання без мети збуту.
У подальшому, 10.03.2026 о 19 год. 35 хв., перебуваючи неподалік будинку № 8, який розташований по вул. Петра Калнишевського в м. Біла Київської області ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області для перевірки документів та на предмет зберігання заборонених в обігу речей та речовин. Під час проведення дізнавачем огляду місця події ОСОБА_2 добровільно видав працівникам поліції пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,260 г, який останній незаконно придбав і зберігав для власного вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. 
Положеннями ч. 2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні. 
Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_2 , неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та місце проживання; раніше судимий: 24.05.2024 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням. На час розгляду справи відомості про звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутнє.
З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 суд зазначає, що покарання у виді штрафу та виправних робіт, на переконання суду, буде несправедливим через його м`якість. 
Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду  строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.
Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), а також призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На думку суду призначення ОСОБА_2 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Згідно із ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати  ОСОБА_2 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.
Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3 565.60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок)
Речові докази по справі:
кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,260 г, яку поміщено до спеціального пакету № 6631759 та, згідно квитанції № 110, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили – знищити;
змив з прозорого пакету, який поміщено до паперового конверту, який відповідно до квитанції № 216 переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Суддя ОСОБА_4