Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року 	справа № 580/748/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач-2), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.11.2025 № 231550004050 про відмову у зарахуванні пільгового стажу ОСОБА_1 та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із зменшенням пенсійного віку до 57 років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу у повному обсязі періоди роботи з 21.12.2005 до 08.05.2014 у ДП гранкар`єр “Сівач ЗАТ “Сівач” грохотувальником, грохотником, машиністом дробарки які включено до списку № 2 пільгових умовах відповідно до пункту “б” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у порядку пункту “б” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII, в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 № 213-VIII із застосуванням показника вікового цензу у 57 років.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що у рішенні про відмову в призначенні пенсії не враховано пільговий стаж роботи позивача машиніст дробарки, грохотувальник грохотник, копії наказів № 98-к від 21.10.2005, наказ № 6-к від 19.01.2007, наказ №10-к від 08.05.2014 атестаційні документи та висновки з переліком робочих місць, яким підтверджено право на пільгове забезпечення згідно списку № 2, де вказано код професії 2010100a-11765 список 2, розділ 1 - грохотувальник машиніст дробарки і не враховано пільговий стаж 8 років 04 місяці 17 днів, що зменшує пенсійний вік позивачу до 57 років.
Ухвалою від 02 лютого 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
16.02.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача-1 просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що оскільки, Головним управлінням право позивача на отримання пенсії не порушувалось, підстави для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління, а так само зобов`язання Головного управління призначити пенсію відсутні.
25.02.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача-2 просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 21.12.2005 по 08.05.2014 згідно пільговою довідкою від 24.04.2025 № 12, оскільки посади грохотувальника та машиніста – дробарки відсутні в Постанові КМУ № 36 від 16.01.2003. Вимогу про призначення пенсії вважає формою втручання в дискреційні повноваження відповідача.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
11.11.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Рішенням від 18.11.2025 № 231550004050 відповідач-2 відмовив у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку із відсутністю пільгового стажу, не зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи за 21.12.2005 до 08.05.2014 згідно з пільговою довідкою від 24.04.2025 № 12, оскільки посади грохотувальника та машиніста дробарки відсутні в Постанові КМУ № 36 від 16.01.2003.
Листом від 27.11.2025 № 2300-0211-8/90407 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про прийняте рішення.
Рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною першою статті 4 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Суд врахував, що підставою відмови у призначенні позивачу пенсії є не зарахування пільгового стажу за Списком № 2. Відповідач-2 не зарахував період роботи з 21.12.2005 по 08.05.2014 згідно з пільговою довідкою від 24.04.2025 №12, зазначивши, що посади грохотувальника та машиніста – дробарки відсутні в Постанові КМУ № 36 від 16.01.2003.
Під час надання оцінки вказаній підставі для відмови суд врахував таке.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637) у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (у редакції, чинній на час роботи позивача) затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 1.1а розділу I Списку №2 до вказаної постанови робітники кар`єрів, розрізів, копалень, гідравлік, драг, промивальних приладів, користуються правом на пільгову пенсію за Списком № 2.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач працював у період з 21.12.2005 до 08.05.2014 у ДП “Корсунь-Шевченківський гранкар`єр “Сівач” ЗАТ “Сівач”.
Відповідно до Акту перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 21 квітня 2025 року № 2300-0904-1/1916, у книгах наказів з особового складу Дочірнього підприємства “Корсунь-Шевченківський гранкар`єр “Сівач” ЗАТ “Сівач” за 2005-2014 роки щодо ОСОБА_1 значаться накази: від 21.12.2005 № 98-к про прийняття грохотувальником з 21.12.2005; від 19.01.2007 № 6-к про переведення машиністом дробарки з 19.01.2007; від 08.05.2014 № 10-к про звільнення за власним бажанням з 08.05.2014.
Суд врахував, що посади, на яких працював позивач, пройшли атестацію, відповідно до якої підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку № 2:
- виписка з наказу затверджена наказом № 20 від 21.02.2002 та висновок Управління праці та зайнятості населення № 37 від 13.02.2003;
- висновок Головного управління праці та соціального захисту населення № 159 20.08.2007;
- висновок Управління праці та зайнятості населення № 267 від 11.10.2012.
Таким чином, вказаний період роботи позивача відносяться до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що також підтверджується відповідачем-2 у Акті перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 21 квітня 2025 року № 2300-0904-1/1916 (а.с. 59).
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови в зарахуванні вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами.
Покликання відповідача-2 про відсутність посад грохотувальника та машиніста дробарки у Постанові КМУ № 36 від 16.01.2003 суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач, як робітник кар`єру, виконуючи обов`язки за посадою, що пройшла атестацію, відповідно до пункту 1.1а розділу I Списку № 2 до постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 має право на пільгову пенсію за Списком № 2.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази підтверджують наявність у позивача пільгового стажу за Списком № 2 у обсязі 8 років 7 місяць 13 днів.
Суд врахував, що обсяг страхового стажу позивача, що підтверджується відповідачем-2, складає 33 роки 10 місяців 10 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вік позивача станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії становить 57 років 8 місяців, що також підтверджується органом Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу.
Таким чином, маючи пільговий стаж за Списком № 2 – 8 років 7 місяць 13 днів, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням віку, передбаченого статтею пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на повних 3 роки, тобто після досягнення ним 57 років (60-3).
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів спірного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із чим його належить визнати протиправним та скасувати.
Враховуючі визначені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” підстави та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах – вік та стаж (загальний і спеціальний), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у цьому випадку не є дискреційним повноваженням органу Пенсійного фонду України.
Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 (як орган, який здійснив розгляд заяви та прийняв протиправне рішення) прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 21.12.2005 до 08.05.2014.
Щодо дати з якої позивач набув право на призначення пенсії, суд врахував таке.
Відповідно до ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Суд встановив, що 57 років позивач досяг 28.02.2025, натомість із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся до пенсійного органу 11.11.2025, тобто поза межами тримісячного строку із дня досягнення пенсійного віку, у зв`язку із чим, відповідно до вказаних вище приписів ст. 45 Закону № 1058-IV суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із дня звернення за пенсією – 11.11.2025.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.11.2025 № 231550004050 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняти рішення про призначення з 11.11.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 21.12.2005 до 08.05.2014.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач-1 – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538);
3) відповідач-2 – Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29005, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, код ЄДРПОУ 21318350).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 04.03.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК