РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/10735/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Адміністрація Держспецзв`язку, відповідач), в якому просить:
визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, оформлене протоколом № 4/2025 від 27.01.2025, в частині відмови у наданні статусу учасника бойових дій штаб-сержанту ОСОБА_1 ;
зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України надати статус учасника бойових дій штаб-сержанту ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказує, що йому відповідно до форми Додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 було видано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка підтверджує, що він дійсно в період з 27.02.2022 по 23.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Однак, рішенням Комісії, оформленим протоколом № 4/2025 від 27.01.2025, йому відмовлено у наданні такого статусу, у зв`язку з відсутністю правових підстав. Позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки ним було дотримано всіх вимог законодавства, а наданий листом від 11.04.2025 № 12/02/02-3553/2025 Адміністрації Держспецзв`язку витяг з протоколу не містить ані обґрунтувань відмови, ані її підстав.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відзиву та відповіді на відзив.
Відповідач у встановлений судом строк подав через підсистему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив повністю. Зазначив, що Адміністрація Держспецзв`язку є неналежним відповідачем у справі, оскільки в межах спірних правовідносин не відмовляла позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, не є суб`єктом владних повноважень, який наділений повноваженнями щодо надання статусу учасника бойових дій, отже не повинна відповідати за пред`явленим позовом.
Також представник відповідача зазначив, що Адміністрацією Держспецзв`язку на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 видано наказ від 06.02.2019 № 63 «Про затвердження Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та Інструкції про порядок видачі посвідчень учасників бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» і листів талонів на право одержання ветераном війни проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.02.2019 за № 210/33181. Цим наказом затверджено Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі – Положення про Комісію).
Зазначив, що начальник 4 ТВУЗ Держспецзв`язку супровідним листом від 26.12.2024 №55/10-2115дск (вх. Адміністрації Держспецзв`язку від 28.12.2024 № 5605ДСКВ) надіслав до Адміністрації Держспецзв`язку документи для розгляду Комісією з метою визнання учасниками бойових дій військовослужбовців 4 ТВУЗ, зокрема ОСОБА_1 . На засіданні Комісії 27.01.2025 було прийняте рішення щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій позивачу. Начальником 4 ТВУЗ додатково було надано супровідним листом від 16.01.2025 № 55/10-152дск (вхідний № 287ДСК/В від 18.01.2025 додаткові матеріали: витяг з журналу обліку розпоряджень та донесень (інв. №43т), витяг з Бойового розпорядження з урядового зв`язку 4 ТВУЗ Держспецзв`язку №1 від 27.02.2022, при цьому не наводить жодних додаткових відомостей щодо участі у бойових діях. За результатами розгляду та дослідження Комісією документів щодо позивача та відсутність будь-яких додаткових відомостей Комісією було прийнято правоможне рішення щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій позивачу, яке було оформлене Протоколом засідання Комісії від 27.01.2025 №4/2025. Повідомлення про прийняте рішення Комісії про відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу було надіслано до 4 ТВУЗ у встановленому порядку.
Відповідач зазначає, що Комісією в законний спосіб, який не суперечить жодному акту законодавства, що регулює правовідносини в зазначеній сфері, було досліджено документи та прийнято рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу. Вважає, що звернення з цим позовом до суду свідчить про намагання в будь-який спосіб змусити Комісію прийняти протиправне рішення на його позивача, яке не відповідає законодавству, зокрема Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку № 413-2014 та Положенню про Комісію.
Також відповідач вказує про відсутність правових підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій. Зазначає, що наявність документа з назвою «Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», «бойове донесення», «журнал бойових дій», наказ про залучення до таких заходів тощо, не є автоматично підставою для надання статусу учасника бойових дій; Комісія, як колегіальний орган, вивчає документи, і лише після їх вивчення приймає рішення. До складу Комісії включені посадові особи, які в повній мірі володіють відомостями щодо залучення 4 ТВУЗ до виконання бойових завдань; на засіданнях Комісії досліджували документи, подані для розгляду, а також в межах наданих повноважень приймали рішення щодо надання чи відмови у наданні статусу учасника бойових дій позивачу.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, відповідач зазначає, що суд не може підміняти Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій у Держспецзв`язку на виконання функцій покладених державою із надання статусу учасника бойових дій. Зазначає, що відповідно до Положення про Комісію, відповідний суб`єкт владних повноважень також має право у разі неналежного оформлення документів та за відсутності підстав надання статусу учасника бойових дій повертати їх начальникам підрозділів Держспецзв`язку з метою подальшого доопрацювання. Отже позовна вимога зобов`язати Комісію прийняти рішення щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій спрямована на втручання у дискрецію Комісії, яка є колегіальним органом та приймає рішення шляхом голосування.
За наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача 18.07.2025 через підсистему "Електронний суд" подав відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та зазначив, зокрема, що оскаржуване рішення Комісії про відмову у наданні статусу учасника бойових дій не містить мотивувальної частини. Крім цього, вказав, що Довідка у формі додатку 6 до Порядку № 413, видана штаб-сержанту ОСОБА_1 , не стверджує, що штаб-сержант ОСОБА_1 брав участь саме у бойових діях. В Довідці вказано, що штаб-сержант ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Рівненської області. Участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, є юридичним фактом, який породжує суб`єктивне право на отримання статусу учасника бойових дій із позицій теорії права. Закон України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» розширює поняття учасника бойових дій, включаючи осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Представник відповідача 23.07.2025 через підсистему "Електронний суд" подав заперечення на відповідь, в якій підтримав наведені у відзиві аргументи. Стверджує, що Комісією було відмовлено заявнику у наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій.
Встановлені судом обставини справи.
Штаб-сержант ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – 4 ТВУЗ Держспецзв`язку).
4 ТВУЗ Держспецзв`язку 19.12.2024 за № 55/10-2276 видано Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (Додаток 6 до Порядку), відповідно до якої штаб-сержант ОСОБА_1 , водій автотранспортних засобів (спеціалізованих) Амбулаторії 4 ТВУЗ Держспецзв`язку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно в період з 27.02.2022 по 23.03.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Рівненської області. Підстава: бойове розпорядження з урядового зв`язку 4 ТВУЗ Держспецзв`язку від 27.02.2022 № 1, розпорядження штабу ОУВ № 501/7/1/83ДСК від 27.02.2022, витяг з наказу 4 ТВУЗ Держспецзв`язку від 27.02.2022 № 5/ДСК, витяг з Журналу бойових дій 4 ТВУЗ Держспецзв`язку інв. № 239т, накази Головнокомандувача ЗС України від 30.03.2022 № 101, від 01.04.2022 № 102. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни) (а.с. 24).
Відповідач у відзиві ствердив, що начальник 4 ТВУЗ Держспецзв`язку супровідним листом від 26.12.2024 № 55/10-2115дск (вх. Адміністрації Держспецзв`язку від 28.12.2024 №5605ДСКВ) надіслав до Адміністрації Держспецзв`язку документи для розгляду Комісією з метою визнання учасниками бойових дій військовослужбовців 4 ТВУЗ, зокрема ОСОБА_1 .
Згідно з Витягом з Протоколу № 4/2025 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації від 27.01.2025, до порядку денного було включено питання про вивчення поданих начальником 4 ТВУЗ Держспецзв`язку документів щодо визнання військовослужбовців 4 ТВУЗ Держспецзв`язку, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, учасниками бойових дій.
Членів Комісії було поінформовано персонально по військовослужбовцях 4 ТВУЗ Держспецзв`язку та про документи для надання статусу учасника бойових дій, а саме:
довідки про безпосередню участь військовослужбовців 4 ТВУЗ Держспецзв`язку у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;
витяги з Журналу бойових дій 4 ТВУЗ Держспецзв`язку про безпосередню участь військовослужбовців 4 ТВУЗ Держспецзв`язку в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;
наказ 4 ТВУЗ Держспецзв`язку (щодо організації урядового зв`язку);
витяг з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення бойових дій.
Суд встановив, що в протоколі № 4/2025 стосовно позивача відображені такі відомості про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме: У складі екіпажу вузла урядового зв`язку брав участь в організації урядового зв`язку в районах населених пунктів [ ] Рівненської області. Підстава: Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 19.12.2024 № 55/10-2276; витяг з Журналу БД 4 ТВУЗ Держспецзв`язку інв. № 239т; наказ 4 ТВУЗ Держспецзв`язку від 27.02.2022 № 5/ДСК; наказ Головнокомандувача ЗСУ від 01.04.2022 № 102.
За результатами вивчення документів, поданих начальником 4 ТВУЗ Держспецзв`язку щодо визнання військовослужбовців 4 ТВУЗ Держспецзв`язку, які виконували (виконують) службові (бойові) завдання та брали (беруть) безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, учасниками бойових дій, Комісія вирішила:
1. Визнати військовослужбовця 4 ТВУЗ Держспецзв`язку штаб-сержанта ОСОБА_1 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, учасником бойових дій: за - 0, проти - 7, утримались - 1 (а.с. 19-22).
Про прийняте Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації за результатами голосування рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, зокрема, ОСОБА_1 , Департаментом кадрової роботи та управління персоналом Адміністрації Держспецзв`язку листом від 04.02.2025 № 12/02/02-3053/2025ВН поінформовано начальника НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку (а.с. 17).
Вважаючи, що рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, оформлене протоколом № 4/2025 від 27.01.2025, в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій штаб-сержанту ОСОБА_1 є протиправним, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду про скасування означеного рішення та зобов`язання надати йому статус учасника бойових дій.
Оцінюючи встановлені судом обставини справи та вирішуючи по суті цей публічно-правовий спір, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі – Закон №3551-XII в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
За визначенням статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до абзацу 1 пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України (абзац 2 пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ).
На виконання наведених вище приписів Закону №3551-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Порядок №413, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Порядок №413 визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
За приписами підпункту 4 пункту 4 Порядку №413, підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.
Для заявників з числа осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 7.
Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій документи подаються: командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання (пункт 6 Порядку №413).
З аналізу наведених норм Порядку № 413 слід дійти висновку, що повноваження комісій не обмежуються формальною перевіркою поданих документів. На них покладено обов`язок здійснювати всебічну та об`єктивну перевірку обставин, які можуть підтверджувати участь особи в заходах, пов`язаних із захистом України. Зокрема, комісії зобов`язані не лише вивчати надані матеріали, а й, за необхідності, витребувати додаткові документи, заслуховувати пояснення свідків та осіб, щодо яких розглядається питання про надання статусу учасника бойових дій.
За приписами пункту 8 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.
Суд встановив, що 4 ТВУЗ Держспецзв`язку оформлена Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів Держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №55/10-2276 від 19.12.2024 (Додаток 6 до Порядку №413), відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 27.02.2022 по 23.03.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів Держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Рівненської області. Підстава: бойове розпорядження 4 ТВУЗ Держспецзв`язку від 27.02.2022 №1, розпорядження штабу від 27.02.2022 №501/7/1/83ДСК, витяг з наказу 4 ТВУЗ Держспецзв`язку від 27.02.2022 №5/ДСК, витяг з Журналу бойових дій інв. №239т, накази Головнокомандувача СЗУ від 30.03.2022 №101, від 01.04.2022 №102 (а.с. 24).
Протоколом №4/2025 стверджується, що документи щодо визнання позивача учасником бойових дій були подані начальником 4 ТВУЗ Держспецзв`язку.
Відповідно до пункту 19 Порядку №413, рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається:
комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону;
міжвідомчою комісією - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону.
Відповідно до пункту 20 Порядку №413, Комісії розглядають документи, у разі потреби заслуховують пояснення заявників, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають документи до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання та повторного подання на розгляд комісій протягом 10 календарних днів. Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 06.02.2019 №63, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2019 р. за № 210/33181, затверджено Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та Інструкції про порядок видачі посвідчень учасників бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» і листів талонів на право одержання ветераном війни проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі – Положення №63). 
За правилами пунктів 1 та 2 Розділу II Положення №63, для надання статусу учасника бойових дій документи до Комісії подають керівники підрозділів Держспецзв`язку або самостійно заявники, їх законні представники або уповноважені особи у разі неподання документів керівниками підрозділів Держспецзв`язку.
Керівники підрозділів Держспецзв`язку своєчасно готують та подають на розгляд Комісії довідки, оформлені згідно з додатками 1, 4 або 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, разом з документами, зазначеними у пункті 1 розділу III цього Положення.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Розділу III Положення №63, Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі: для заявників, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій. Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі підрозділу Держспецзв`язку бойових (службових) завдань.
Пунктом 24 Порядку №413 установлено, що Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
У разі усунення виявлених підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій заявник або уповноважена особа може повторно ініціювати винесення питання про надання зазначеного статусу (за процедурою, визначеною цим Порядком) на розгляд комісії шляхом подання заяви до керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, в якому утворено комісію.
Рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.
Вищевказаним приписам пункту 24 Порядку №413 кореспондують пункти 1, 2, 3 Розділу IV Положення №63, якими визначено, що комісія відмовляє заявнику у наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 1 розділу III цього Положення;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
У разі усунення виявлених підстав для відмови у наданні статусу учасника бойових дій заявник, його законний представник або уповноважена особа може повторно ініціювати винесення питання про надання зазначеного статусу (за процедурою, визначеною цим Положенням) на розгляд Комісії шляхом подання рапорту (заяви) Голові Держспецзв`язку або посадовій особі, яка виконує його обов`язки.
Рішення Комісії про відмову у наданні заявнику статусу учасника бойових дій може бути оскаржене відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.
Відповідач в заявах по суті справи доводить, що Комісія за розглядом поданих документів дійшла висновку про відсутність правових підстав для надання позивачустатусу учасника бойових дій, у зв`язку з чим відмовила у наданні такого статусу.
Суд зазначає, що за правилами, встановленими в частині другій статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Стаття 4 Закону України "Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX) закріплює принципи адміністративної процедури, зокрема: верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; обґрунтованість; добросовісність і розсудливість.
У статті 8 Закону № 2073-IX розкрито зміст принципу обґрунтованості та установлено:
1. Адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.
2. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.
3. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
За визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 2 цього Закону, адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).
Стаття 87 Закону № 2073-IX визначає умови правомірності адміністративного акта:
1. Адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
2. Протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що: а) не мав на це повноважень; б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Суд зазначає, що враховуючи положення статті 6 Закону № 3551-XII та пунктів 4, 5 Порядку № 413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. 
Тому суд не погоджується з доводами позивача про те, що сам факт подання довідки (Додаток 6 до Порядку № 413) є тією матеріально-правовою підставою, яка зумовлює надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Разом з тим, як встановлено судом, в оскарженому рішенні, оформленому Протоколом №4/2025, яким позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, мотивувальна частина відсутня взагалі; зазначено перелік розглянутих Комісією документів, відомості про безпосередню участь позивача в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та результати голосування. При цьому жодних аргументів, чому Комісія дійшла висновку про відсутність правових підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій, в Протоколі № 4/2025 не наведено. 
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
За встановлених обставин, суд доходить висновку, що оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень є немотивованим, а отже не відповідає критерію обґрунтованості, що є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування. Отже позов в цій частині вимог слід задовольнити. 
Вирішуючи спір в частині позовної вимоги про зобов`язання надати позивачу статус учасника бойових дій, суд враховує таке.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Дискреційні повноваження – це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження – це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Відповідно до частин 3, 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У справі, що розглядається, суд дійшов висновку про протиправність оскарженого рішення у зв`язку з його немотивованістю та необґрунтованістю. Водночас, суд враховує, що питання про надання чи відмову в наданні особі статусу учасника бойових дій відносяться до дискреційних повноважень колегіального органу, утвореного відповідачем, - Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України. 
За обставинами справи відповідні повноваження Комісією в належному обсязі реалізовані не були, оскільки Комісія відповідача, відмовивши позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, не вказала, з урахуванням яких обставин Комісія дійшла висновку про відсутність правових підстав для надання позивачу такого статусу. Таким чином, суд позбавлений можливості оцінити підстави прийняття оскарженого рішення. Відтак в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Комісії відповідача надати позивачу статус учасника бойових дій слід відмовити, позаяк суд не повинен перебирати на себе повноваження уповноваженого суб`єкта владних повноважень та приймати рішення, яке відноситься до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. 
З урахуванням наведеного, суд вважає, що для належного захисту прав та інтересів позивача в межах спірних правовідносин необхідно зобов`язати відповідача в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України повторно розглянути документи про надання позивачу статусу учасника бойових дій та прийняти відповідне рішення, із зазначенням його мотивів, з урахуванням висновків суду. 
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що Адміністрація Держспецзв`язку не може відповідати за цим позовом, з огляду на таке.
Відповідно до Розділу I Положення №63:
Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі — Комісія) створюється в Адміністрації Держспецзв`язку для розгляду матеріалів про визнання військовослужбовців Держспецзв`язку учасниками бойових дій (пункт 1).
Завданнями Комісії є:
надання статусу учасника бойових дій заявникам із числа військовослужбовців Держспецзв`язку, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі — Закон);
позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, щодо яких Комісією прийнято рішення про надання статусу учасника бойових дій (пункт 2).
Персональний склад Комісії затверджується наказом Адміністрації Держспецзв`язку (пункт 3).
До складу Комісії входять: голова — заступник Голови Держспецзв`язку відповідно до розподілу обов`язків, заступник голови — заступник керівника кадрового підрозділу Адміністрації Держспецзв`язку, члени — представники фінансового, юридичного підрозділів та керівники інших структурних підрозділів Адміністрації Держспецзв`язку, Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, секретар — посадова особа кадрового підрозділу Адміністрації Держспецзв`язку (пункт 4).
Пунктом 5 Розділу І Положення № 63 визначено, що Голова Комісії:
очолює Комісію, здійснює загальне керівництво Комісією та забезпечує організацію її роботи;
організовує в межах своїх повноважень взаємодію Комісії з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, Збройними Силами України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами спеціального призначення, державними органами спеціального призначення з правоохоронними функціями, розвідувальними органами, підприємствами, установами і організаціями (далі — органи державної влади);
підписує протоколи Комісії;
повідомляє письмово про надання або відмову у наданні статусу учасника бойових дій керівників підрозділів Держспецзв`язку, які подавали на розгляд матеріали про визнання учасниками бойових дій, а також про позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, яким Комісія надавала такий статус;
надсилає повідомлення на електронну (поштову) адресу, зазначену заявником у заяві, що подана в паперовій формі, або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі — Портал Дія), або засобами Єдиного державного реєстру ветеранів війни (далі — Реєстр) (у разі подання заяви в електронній формі) про надання або відмову у наданні статусу учасника бойових дій заявника, його законного представника або уповноважену особу, яка звернулася за наданням статусу учасника бойових дій;
бере участь у заходах щодо висвітлення діяльності Комісії.
Відповідно до пункту 7 Розділу І Положення № 63 формою роботи Комісії є засідання, які проводяться у разі наявності документів для розгляду. Періодичність проведення засідань визначає голова Комісії.
Засідання Комісії веде її голова, а у разі відсутності голови Комісії — заступник голови Комісії.
У разі відсутності голови Комісії та його заступника роботу Комісії на її засіданнях очолює член Комісії, якого головуючим обирає наявний на засіданні склад Комісії (пункт 8).
Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях Комісії, вважаються правоможними за умови присутності на засіданні більше ніж двох третин її складу та якщо за них проголосувало не менше половини з присутніх на засіданні членів Комісії.
У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови Комісії (головуючого на засіданні Комісії). Секретар Комісії не бере участі у голосуванні (пункт 9).
Рішення з усіх розглянутих Комісією питань оформлюється протоколом.
Протокол підписують голова Комісії або у разі його відсутності головуючий на засіданні Комісії, заступник голови Комісії, усі присутні на засіданні члени Комісії та секретар Комісії.
У разі незгоди з прийнятим рішенням член Комісії у письмовій формі викладає свої заперечення, які додаються до протоколу засідання і є його невід`ємною частиною (пункт 10).
Протоколи Комісії та документи, на підставі яких Комісія прийняла рішення про надання, відмову у наданні або позбавлення заявників/громадян статусу учасника бойових дій, долучаються до відповідної номенклатурної справи, що ведеться у кадровому підрозділі Адміністрації Держспецзв`язку (пункт 11).
Пунктом 13 розділу І Положення № 63 визначені права Комісії:
надсилати запити до органів державної влади та архівних установ з питань, що розглядаються Комісією;
у разі потреби заслуховувати пояснення заявників, стосовно яких подані документи, та свідків;
у разі неналежного оформлення документів та за відсутності підстав надання статусу учасника бойових дій повертати їх керівникам підрозділів Держспецзв`язку або заявникам, їх законним представникам чи уповноваженим особам у разі самостійного подання ними документів з метою подальшого доопрацювання та повторного подання їх на розгляд;
подавати на розгляд міжвідомчої комісії документи зі спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Суд зазначає, що відповідно до статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Суд враховує, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України утворена Адміністрацією Держспецзв`язку з числа співробітників Держспецзв`язку та є колегіальним органом без статусу юридичної особи, з чітко визначеним колом повноважень щодо розгляду матеріалів про визнання військовослужбовців Держспецзв`язку учасниками бойових дій. Отже, Комісія не володіє адміністративною процесуальною дієздатністю, зокрема, не може доручати ведення справи представникові. 
З урахуванням наведеного, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України є належним відповідачем у цій справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Оцінивши основні вагомі аргументи сторін в розрізі проаналізованих по тексту судового рішення норм матеріального закону, суд доходить висновку, що учасники справи частково довели свої вимоги та заперечення, отже позов підлягає частковому задоволенню.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 16 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять. Тому за результатами судового розгляду справи судові витрати не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, оформлене протоколом № 4/2025 від 27.01.2025, в частині відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Зобов`язати Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України повторно розглянути документи про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти відповідне рішення, із зазначенням мотивів, з урахуванням висновків суду. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 27 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Солом`янська, 13,м. Київ,03110, ЄДРПОУ/РНОКПП 34620942) 

Суддя       Н.О. Дорошенко